V Toruni. Další uprchlíci 

Výpravy Bratří se sešly v Poznani a zdálo se, že se budou moci značnou měrou usadit již zde a v okolí. Na rozkaz krále Zikmunda II. Augusta [1548 - 1572] musili však po delším zdržení pokračovat ,v cestě; jen jednotlivci se usadili na polské půdě. Novou zastavku k oddechu, delší než v Poznani mohli učinit na několik m~sí~ů v Toruni, v t. zv. Královských Prusích. 

v,Tuv za m~ do~pěla menší výprava dalších litomyšlských Bratn, tech, kten byli dlouho drženi ve vězení a s nimi tří kněží kteří ~ak měli mezi exulanty zaujímati zvláŠtě odpovědné po~ stav.em. Byl to B. Mach, provázený B. Červenkou, a B. Izrael. Semor Mach, prve boleslavský správce, byl doma ohrožen tím spíše, ,~e ~o ?,~.hánělv~ soudu boleslavský tiskař Vaněk Oustský ze ~vlastn~ pncmy, pnznačné pro oblibu bratrských písní. Vaněk VytlS~ ~Sl r. 1546 z výdělečných důvodů výbor z bratrského kanc:~n~l~. K~yž v pak persekuce Bratří ohrozila odbyt výtisků, zneuzIl JejIch tisne a obžaloval je, jako by mu byli dlužni zaplatit část nákladu. Žaloba se týkala B. Macha a předvolání k s.oudu bylo mu nástrahou, aby byl chycen jako bratrský semor. .1. nemoc mu ztrpčovala pobyt v úkrytech, takže jej Bratří vy~ravlli za vys~ěhovalci. Tehdy byla péče o boleslavský sbor sverena B. Černemu. Vyhnanci získali ve zkušeném B. Machovi vůdce, jenž - třeba ve školách neučený - imponoval i svému 
	okolí věrností a zmužilostí ve vykonávání úřadu. Bylo 	. 
	d ' 1 	mu aSI 
pa esat et. B. Izrael unikl z pražského vězení kde se katoličtí 

kněží snaži~ od,v~~t j:! od Jednoty, v přestrojení 'za písaře; první z dobrodruzstvl, Jlmlz se pak vyznačovala jeho pozdější činnost v Pols~u .. Této skuťiny týká se asi tradice, podle níž 26. srpna 1548 vltalr bratrske exulanty lešenští měšťané. Z nich snad někteří, jak tomu chce tradice, v Lešně zůstali, nikoli však v takové~ v p~čtu, vaby, zde ~!tvořili český sbor. Také B. Jirek, prop~steny z ve.zem, POSPISII do Polska a do Prus, aby byl Bratřím na~orr:oce~ J:dnak sv~u němčinou, jednak svým luterským zameremm, Jlmz se hodIL za prostředníka při jednání s pruskou zemskou CÍrkví. 

V jednání s vévodou o podmínkách přijetí do jeho země čekalo Bratry značné zklamání. Jako při prvním vyhnanství do Mul196 
	
Podmínky přijetí. Zkouška víry 

1.111 ka, tak i nyní předpokládali, že budou moci v novém doIllově trvat jako osobité církevní společenství. V Prusích však f,llím přestala původní snášenlivost a Bratří se měli prostě zaI Jmit do zemské luterské církve bez vlastních kazatelů, aby prý I\("vznikly roztržky. Jen v místech, kde ještě nestál kostel a kde Iil"bylo domácího kněze, mělo jim být dovoleno vydržovat si 
l'lstní duchovní, budou-li tito potvrzeni správou zemské církve. 
IIratrštÍ kněží měli splynout s duchovenstvem pruským. I žádali Bratří ústy Jirkovými a Červenkovými, aby se směli usadit co III žná pohromadě, aby směli podržet vůbec své kněze a setrvat I,r'j svých řádech, Lutherem tak chválených. Vévoda by povolil 
píše než jcho duchovní rádcové [dvorní kazatel Joh. Funck, I rálovecký profesor Friedrich Staphylus], takže Bratřím nebyla dovolena ani domácí shromáždění, chrámová pak jen potud, p kud prý nebudou moci dosti rozumět polskému kázání. Do pruské církve náleželo totiž zejména v Pomezanii hojně Pol. ků [Mazurů], takže mnoho farností bylo dvojjazyčných. IIratrštÍ kněží měli být podřízeni domácím farářům jako jejich diakoni. Tak zněla předběžná ustanovení. 
Postavení Bratří se ještě zhoršilo, když vznikly pochyby () jcjich pravověrnosti. Kdežto zprvu platilo Lutherovo doporujení v předmluvě k Bratrské konfesi, byli nyní podezíráni z novo- 
hěnského učení a z neposlušnosti vůči světské vrchnosti; proto prý byli vyhnáni z vlasti. Bratří přičítali tuto nedůvěru pomluvám nepřátel, zejména také [ať právem či neprávem] půsolH'nÍ Václava Mitmánka. Pomluvy zapůsobily a bratrští kněží Ilyli předvoláni na konec prosince 1548 do Královce ke zkoušce 
víry. Z domova obdrželi k tomu cíli písemné osvědčení Úzké I ady, která za nimi nadto vyslala k jednání tak závažnému ll. Černého. Před duchovní komisí, v jejímž čele byl profesor Slaphylus, mluvil však za Bratry především B. Urban Hermonjako 
čmec, ačkoli zejména B. Jirek a B. Červenka mohli odpovídat I"linsky. Nebyli však ještě kněžími. Zkouška se týkala poměru dlkona a evangelia, vykoupení, víry křtěných dítek, svátostí, III vžského úřadu a závaz"nosti kněžského celibátu. Odpovědi d()provázené poukazem k latinské konfesi z r. 1538 byly pro- 
197