Pernštejnská zbotí. <pět k základům 

bratrské sbory, Kunvald, Rychnov, Žamberk, v jejich sousedství Solnice, Kostelec n. O., Javornice, opodál Pardubice. Počet Brat~Í se tu rozmnožil v poslední desítce let, když se sem uchylovalI vypovězenci z jihozápadních Čech. Zde nyní nastal ner?vný zápas o udržení sborového života. B. Pavel Paulin, člen Uzk~ r~dy, ~ vedle něho i po něm statečný B. Václav Holý, zároven historIk těchto událostí, pracovali tu s nasazením osobního bezpečÍ, unikajíce zajetí. Byli však zatlačováni na ústup, třeba pernštejnští správcové, pokud byli Bratří, zdržovali přímý tlak rozkazů. Vypravování o hromadném vystěhování z těchto míst do ciziny není z pramenů doloženo. Ale Jaroslav z Pernštejna odňal Bratřím jejich dům v Pardubicích [1549J, brzy potom [1550J na žaloby kněŽÍ podobojí i v Rychnově. B. Paulin tou dobou ušel žaláři včasným útěkem na Moravu, kam se z těchto sborů zajíždělo, někdy v celých výpravách, ke křtu a ke stolu Páně, protože se pronásledování na Moravu nevztahovalo. Usilovnou péčí B. Holého, jenž se usadil v Solnici, zdvihly se opět od r. 1552 sbory v tomto okolí na několika let. 
~ ITUP.'-C~ Bratří v Čechách se proti nedávným letům, jak Jsme VIdělI, velice změnila. Za vedení B. Jana Augusty tvořili církev s programem i navenek aktivně obráceným, aby Jednota spoluurčovala vývoj české církve. Její urození zástupci se ozývali na zemských sněmech. Augusta byl uznávanou osobností veřejného života, ať již byl kde oblíben či nenáviděn. Nyní byly všechny tyto rozběhy naráz zaraženy mocí vítězného krále je~už opět ochotně přisluhujÍ kněží podjednou i podobojí. Bratří bylI drsně upomenuti, že se illegálnost jejich postavení nezměnila. I vraceli se k základům, jež jejich Jednotě dávala a určovala zvěst evangelia od počátku. 

Již na schůzi Starších r. 1547 ,vyhledávány příčiny pokušení tohoto a tyto nalezeny: Aby se Písma naplnila. Aby hříchové n.áši i Fředků našich byli trestáni, zvlášť neznámost pravdy zJevene, nedověra, nevděčnost, pohrdání, zlehčování. Svět aby od nás zahnán byl. [Snad je tu míněna světská žádost - nebo světská moc, tedyšlechta?J Aby život Kristů a první církve na nás 
186 
shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;8;(21481,0);(0,0);(0,312);(5256,312);(5256,16839);(3496,16839);(3496,21498);(21481,21498)posrelh0posrelv0pib
Pastýřské listy. B. Mach 

IIveden byl' [D 165]. Roku 1548 se sešla Úzká rada v moravI Ý h Žeravicích [u KyjovaJ a tu ,rozjímáno nejprv, ~bycho~ II obnovili v tom, k čemuž sme za života dobré a svate pametl II .Jana Roha a B. Michalce se napravili' - tedy v novém ocelit lil domácích věcí, řádu a kázně i učení B. Lukáše. B. Mach, 
I dle Augusty jediný biskup Jednoty, spojoval ve svých pas- 

l I ských listech, které psal s B. Červenkou zejména do BoleI.lvČ, napomínání s povzbuzováním Bratří,v nynějších hrozných I př'ctěžkých pokušeních Antikristových', aby ,nezoufali nad l',lllcm a sliby jeho', když přece jdou cestou za Kristem a nesou • ,1.1 jeho kříže; ,on tu v svatých svých tulákem, .. jest, pláče, II pf a kvílí ... , on v nich a skrze ně nad ďáblem, Antikriste~ I ,fmto světem i nad jejich tělem skrze téhož těla mdlobu ZVIIll.f'. A vedl je zpět k obnově křesťanského života v káz~i , lásce a varoval je před přílišným hledáním zisku rozšiřováním IV110stí. Když B. Mach od konce října 1549 na čas pobýval na loravě bylo mu uloženo provést v adventě, se vší opatrností 
11.1 'nek, všeobecnou inspekci kněží Jednoty české i moravské '!'any bratrství i ouřadu'. Shledal pl'i nich mnoho vin a ne- 

""slatků v požívání vlastního spasení i při pastýřské péči a při I'i ;'LVě bratrských domů, a zase jim připomněl potřebu pokání I napravení ,k domácím věcem podlé zůstá~í [rozhodnutí~ II R ha', bez zaplétání se do cizího učení. ZapIsovatel Dekretu I dll! n.] mluví o tom jako o ,nás všech společném obrácení a na1'1,lvcní'. I prostým Bratřím, na vlastní duchovní vzdělání odI II..lným, bylo tehdy doporučeno čítati zvláště staré bratrské 

I" y [Lukášovy]. A řada jednotlivých usnesení na tomtéž shro~ III'!zdění svědčí, že Bratří ani v této tak kritické době neustávah I''''i:':i o řádný chod sborového života a nezapomínali ani na 
	"I''' I rování majetku bratrských domů. 	_ 
Tíseň již kolikátý rok trvající vedla zatím r. 1551 Uzkou I Id\l k tomu, že rozepsala kněžím výzvu ke kajícím modlitbám I 1(' zkoumání příčin, pro něž Bůh svou Jednotu tak těžce zkouší 11.1' ncpřátele i odnímáním vůdců úmrtím. ,Musíť to jistě býti I Il'sl z naší příčiny a viny, nás služebníků i lidu Božího.' I naIlIllllíll;~Í se kněŽÍ k bedlivému vyhledávání nedostatků vlastních 187