Žaloby na Augustu. Jakubský mandát obnoven spiknutí a že pány k povstání pobízel. Účastnil prý se jejich politických porad. Pravidelné sbírky, na chudé v Jednotě odedávna konané, byly vyloženy jako shromažďování velikých sum peněz ku podpoře odboje. Pátralo se po usvědčujících dokumentech. Bylo vytýkáno, že prý se Bratří po sborech s postem modlili za zdar stavovského podniku. 
Byly to liché a patrně úmyslně smyšlené domněnky nebo schválně nesprávný výklad skutečností. Jednota i po veřejném vstupu pánů do jejích řad trvala na zásadě, že se věci náboženské se světskými mísit nesmějí a že se království Boží pomocí světské moci nebuduje. Penězi odboj v nejmenším nepodporovala. Páni se radili beze Starších; když pak mezi ně po hotové věci Augusta přišel, marně jim rozmlouval jejich rozhodnutí. [,Ale, milí páni, bláznivou věc před sebe béřete.'J Byl-li kdo z Bratří odpověden za účast na odboji, byli to páni. Král však nechtěl postihnout jen je, nýbrž Jednotu samu, a k tomu bylo třeba zasáhnout její duchovní vůdce. Jednota nesla důsledky toho, že se její panští členové stali jejími politickými představiteli a zastánci. Král ovšem rád užil záminky k akci dávno zamýšlené. A také činnost Augustova, směřující tak velikou měrou mimo meze Jednoty, upoutala nevlídnou pozornost k Jednotě, která se za jeho vedení nejevila již jen tichou společností, pěstující náboženský život v ústraní svých sborů, ale k činu hotovou složkou veřejného života. V říjnu 1547 obnovil Ferdinand Jakubský mandát, jako by se dovolával zákona v zemi již dávno platného, a kněží byli první, kdo se musili skrývat, aby neupadli do rukou královských úředníků. 
Starší se opět ujali slova, jako někdy za krále Vladislava, aby hájili Jednotu, když páni byli před králem kompromi továni. Koncem roku 1547 podali králi suplikaci, aby jich jako pravých křesťanů podobojí šetřil a ujistili jej svou politickou spolehlivostí. Nepořídili, a B. Jirek, jenž byl jako Němec s listy vyslán do Augsburku, kde král i císař právě meškali na říšském sněmu, odnesl své poselství po návratu do Litomyšle několikatýdenním vězením. Byla ostatně bláhová myšlenka, že by co Jednotě prospěla přímá akce u krále a že by se císař, k němuž se zároveň 
182 

Bratří se hájí. Pronásledování 
obrátili, dal získat za přímluvčího prohlášených pikartů! Dalším královským mandátem z 20. ledna 1548 měl být znemožněn ve/I'jný život českých sborů Jednoty; modlitebny měly být zatlučeny I oly, i podomní shromáždění zakázána, kazatelé ať jsou při prvním pokuse o církevní činnost zatčeni. Konsistoř podobojí t' dala použít k akci proti Jednotě. Přikázala farářům, aby 
i..dovali na Bratry, neposlechnou-li a nepodřídí-li se příkazu ke \'sl upu do církve podjednou nebo podobojí. Mandáty byly za,IŽ ny jen Čechy. Protože se Morava nezúčastnila odboje, nel> 10 zde k persekuci právního důvodu. Těžisko Jednoty se nyní, d('finitivně, přeneslo na Moravu, kdežto v Čechách byla postit'lla opravdu citelně, zejména přičteme-li nedávné ztráty, 
Il(,fé utrpěla v jihozápadní části země. 
Z pánů, kteří Jednotu chránívali, ačkoli nebyli jejími členy, I) I Jan Z Pernštejna před králem v nesnázích pro účast na pokuse fl odboj a snažil se nyní dokázat svou loyalitu i tím, že se ne- 
I:lvčl proti královským mandátům, ač prve Bratřím zajišťoval Illzné výsady. Jinak se čeští páni chovali celkem zdrželivě I mandáty neprováděli zvláště přísně již proto, že měli v Bratřích Ilr:lcovité poddané. Ostatně ani Pernštejn nesáhl k hrubému 1I:lsilí, maje spíše Bratry k tomu, aby na sebe veřejnými shro111 (lžděními neupozorňovali. 
V ětší tíseň svírala po trestané bratrské pány a tak i sbory na j'jirh majetcích. Sbor v Boleslavi musil zastavit svou veřejnou činlIoSt, neboť pan Krajíř již nebyl vlastním pánem města. Vcelku t' t u však Bratří udrželi bez větší újmy. V Brandýse n. O. dal se 
polil Kostka zastrašit podobně jako někdy jeho předek Jan v době \ Iadislavově. Nezajal sice, jak mu bylo poručeno, bratrské lll(~ze, aby je poslal do Prahy, ale byl kárán od Augusty, že ll, alřím odňal dům, ano že se dal zviklat v dověrnosti k Jednotě. 1.110 jcho choť Libuše se osvědčila věrnou Sestrou. 
Zle bylo ve městech králem konfiskovaných. Tu se na Jednotu \ .t1ila pohroma za pohromou. Bratrský chrám v Brandýse n. L. I) I lán katolíkům. B. Jan Černý se kryl v okolí a odtud sbor I'0sil val. Turnovský duchovní správce B. Jiří Izrael byl lstí jat I ltv:';zněn v Praze. Ve více městech králem přivlastněných byli 
183