Německý kancionálI 53 I a I5 44 
byl r. 1927 fotomechanicky otištěn a čeká na bližší prozkoumání. 
Podobně i pro nebratrské uživatele vydali Bratří r. 1531 malý německý kancionál, určený především německým sborům v Lanškrouně a ve Fulneku. Tamní Bratří užívali do té doby staršího, asi rukopisného zpěvníčku. Na základě této sbírky a českého kancionálu Jednoty sestavil nyní B. Michal Weisse ,Ein New Gesangbuchlen'. Má 157 písní, které Weisse sebral, přebásnil, přeložil nebo sám složil; míru jeho samostatné práce je těžko odhadnout. V každém případě náleží mezi první a vynikající německé duchovní básníky protestantské. Jeho písně mají dosud v německých evangelických kancionálech místo.Jsa i zde věren svému theologickému sklonu, odchýlil se B~ Weisse od bratrského učení o večeři Páně užitím výrazu ,testamentsweiss' o přítomnosti těla a krve Kristovy, což B. Rohovi při revisi rukopisu ušlo. Weisse pak zemřel r. 1534. V novém rozšířeném vydání z r. 1544 [,Ein Gesangbuch der Briider inn Behemen und Merherrn'J nahradil B. Roh, jeho pořadatel, tyto výrazy ve smyslu luterském. Kancionál Weissův i Rohův dosáhly značného počtu vydání v německých zemích. 
I PO ROCE 1531, vyznačeném výslovným odklonem od knih Lukášových, pamatovala Jednota na řády ve svých sborech. Pro stálou připomínku, jaké povinnosti váží všecky údy podle jejich stavu a povolání, sepsán spisek nazvaný ,Náprava' a rozšířen v opisech po sborech nejpozději r. 1538. Spisek se nám v této původní podobě nezachoval. Do téže doby náleží také první redakce knížky o soudu, určené především Bratřím soudcům. Z r. 1537 je rukopisný řád B. Augusty pro visitace sborů s ustanoveními, jak se má senior či jeho zástupce dotazovat na správné konání funkce správců, soudců, sborových pokladníků, jak má zjistit, zda je vše ve svém řádu v bratrském domě i ve sboru vůbec. Již r. 1532 byl projednán zevrubný řád církevní kázně a stanoven postup, jak zakročit proti nehodnému duchovnímu správci [jsou k tomu povoláni soudcové sboru, kdyby však zanedbali tak učinit, i jiní BratříJ, jak hájit správce nebo i soudc' před pomluvami neklidných údů, jak uplatňovat řádnou 
172 

Obnova řádů. Vzrůst zámožnosti 
I íZl'I\ u obecných Bratří opět především skrze sborové soudce, I" I (-emž se celému sboru vštěpovala povinnost vzájemné péče II dll 'ch o druhé [D 142 n.]. Roku 1540 usneseno, zajakých pod11I11Il'k lze přijímat zpět do Jednoty kněze a jáhny vyloučené pro 
oIll('dbání povinností. Nemají být přijímáni snadno, přece však I lim pokání odpírat nemá; podrobné pokyny určují, jak spojit .liHI.jí zřetel [D 158 n.]. R. 1534 byl ustanoven či spíše nově při1'lIlllenut řád všeobecné zpovědi aneb ,zprávy svědomí', aby I'l,ívce jednou i dvakrát do roka ,přehlídl a přeběW' všecko 
•	I, IlSlvo, aby se vyptal na známost víry a povinností a aby d(·lání Údll sborů doplňoval [D 148J. Byla starost o to, aby ,I Inladí lidé počestně zasnubovali a aby ve sňatky vcházeli lidé III ného věku. 
Roku 1538 obnoven stručný seznam ,věcí zapo.ězených IThněm Bratřím a Sestrám v Jednotě pod vyloučením', ze11I1l~na vyhledávání světských soudů, nepořádky při uzavírání 
IloIlků, řeči nestoudné a vády, pomluvy i hospodské pití a hry, 1111(' , neslušný a přepychový oděv [D 156J. Opakuje se tu , úkaz ,dávání se v šeňky a v ledajakés kupectví bez pobožné ',Hly'. Současně však na sněmu povolen Bratřím šenk tam, ,kdež 1I":'lk býti nelze' a vydán zevrubný řád, jak si má Bratr počínat, 111I1Sí-li šenkýřem být, aby nerušil dobrý řád, nenapomáhal opil- 
I r a rušení neděle, nepodporoval nenáležité zábavy a vůbec III sloužil lidem ke hříchu [D 156 n.]. R. 1540 obnovena úvaha tl př'ípustnosti přísahy, Písmem přece zřejmě dovolené, koná-li se II ze jméno Hospodinovo, ovšem v daných mezích a v celé IIpř'ímnosti v zájmu lásky a spravedlnosti [D 162 n.J. 
Je patrné, že se Bratří vžívali do poměrů své doby. Na ( ní růst Jednoty, ale i na rostoucí majetnost jejích údů ukazují d, kl' 'ty stanovící, že se nemají stavět sborové domy bez rady : lil"šího, ,neb mnozí bezpotřebně se stavějí'. Jen s radou StarI II mají se kupovat a prodávat nemovitosti bratrského domu II r,34, D I49]. Přerovští Bratří půjčili někdy kolem r. 1540 p.1I1U Janu z Pernštejna 14.000 zlatých. Zřejmě jejich zámožnost IOllpala. Odtud nastávala i potřeba řešit nově otázku půjčování 
flrlll:;, na úrok [1540, D 160n.]. Dekret této věci věnovaný kon173