Červenka v Štrasburku, Calvin 
byl vyhlédnut, aby šel do Štrasburku v jeho doprovodu a třetí Bratr s nimi cestoval v obchodní záležitosti. Bucer přijal Červenku nadobyčej srdečně, ubytoval jej u sebe a [podle jeho opět zevrubně podané zprávy] vyptával se s celým zájmem na bratrské řády. ,A když zprávu sprostnou toho všeho slyšel, vše schválil, až slzel' a kázeň bratrskou chválil, ,že jest tu jerarchia coelestis, totiž říše nebeská.' V nastávajícím jednání o náboženské otázce v Hagenau, kam se pak ubíral, sliboval zastávati i věc Bratří. Ale jednání uvázlo v počátcích a Bucer neměl přílež itost, aby tam Bratřím posloužil. Celou zprávou Červenkovou [jež v souhrnu toho, co Bucerovi pověděl, obsahuje vlastně úplný náčrt vnitřního života Jednoty] proniká radost z přijetí tak vřelého a z porozumění tak nenadálého. 
V družině štrasburských kazatelů byl tou dobou proti nadání Bratří i Calvin. Červenka ho mohl ujistit, že se jeho spisy čtou v Čechách [nešlo však ještě o ,Instituci'] a že B. Augusta ,jej sobě libuje'. Calvin se spolu s jinými vyptával na bratrské řády i na dějiny reformace v Čechách. Přišla řeč na jeho pika rtské krajany z prvních let husitských, po nichž byli Bratří tak často jmenováni, a mladý zpravodaj musil Calvinovi vyložit, že Bratří nejsou v Čechách cizinci, ale ,přirození Čechové'. Bližšího vysvětlení bylo jistě třeba také ve věci bratrského listu valdenským z r. 1533. Calvin totiž pověděl Červenkovi, že i on se k valdenským hlásil, ale že se s nimi rozešel, protože příliš trvají při záslužnosti skutků a nedávají dosti místa ospravedlnění z víry. Řeč přišla i na posly do Čech, Daniele a Jana. Na Červenkovu žádost, aby Bratřím dopsal, vzal si Calvin za předmět zejména otázku kněžského celibátu, aby i se své strany varoval před jeho přeceněním. Především však projevil souhlas s bratrským pěstováním řádu. Jeho myšlenky nesly se zajisté do Ženevy, do níž se měl brzy navrátit, psal-li B. Augustovi: ,Protož já tehdáž teprv za právě vzdělané držeti budu sbory naše, když tím svazkem řádu a kázně svázáni budou.' 
Vedle Calvina psali do Čech Wolf gang Capito a Bucer s radostným zjištěním vzájemné shody. Bucer se těšil, že se Bratřím líbí jeho kniha ,0 pravé duchovní péči' [,Von der wahren 
162 

Bucer ,0 pravé duchovní péči' 
,'tl'lsorge und dem rechten Hirtendiensť, 1538], jak mu o tom 
11~l1sta po Červenkovi psal. Vybízel Bratry, aby ho upozornili ll" nedostatky jeho spisů se slibem, že on podobně se zachová I nim. Bratří užili jeho výzvy upřímně. Vysvětlili jednak, na ,dresu Calvinovu, ,svou praxi kněžského celibátu opět poukazem II svým nesnadným okolnostem, jednak si vyžádali, aby si směli lIll('tTŮV spis ,0 duchovní péči' přeložit, avšak s jistými úpravami 
oddíle, kde Bucer připouštěl, ano přivolával světskou moc ke 1'llIánÍ církevní kázně. Bratří se netajili, že zde mají hluboké dllvody pro oddělení církve od dosahu světské vrchnosti a ob1 liČ je Bucerovi vyložili. Štrasburský učitel setrval sice v dalším I, ll" při svém stanovisku a nově je Bratřím odůvodnil, k žádané "p":tvě však svolil a Bratří podle toho v překladě B. Urbana j lIlce, jemuž pomáhal zejména B. Roh, příslušnou část opra- 
III. Kniha přeložená 1543 a vyšlá 1545 nese však přece na jiných ~111'lllkách stopy Bucerova pojetí kladného místa světské vrchnosti drkvi, které se postupně i v Jednotě uplatnilo. 
Bratří se nadáli styků se Štrasburkem. Mělje prostředkovat IId"dý litevský šlechtic Michal z čeledi pana Krajíře. B. Michal • Iltl·1 ve Štrasburku studovat bohosloví. Zemřel tam však již na Illltl~im 1541 za morové rány, která i Bucera připravila o man- 
I Ikll a o tři dítky, a k dalšímu dopisování nedošlo. 
[ 
] 
XI 
Soutěž S novoutra'kvisty a vnitřní život Jednoty po návrat k Lukášovi 
« II) R O K U 1540 se opět horšil vztah mezi Bratřími a církví III 1110 bojí. Tehdejší administrátor Martin Klatovský přikládal vinu III III {m a jejich propagandě. Bratří navzájem měli příčinu: stýs- 
II ,j na trvalé útoky utrakvistických knětí, jimž byla Jednota trnem 
163