Počet Z učení I532 (Rechenschajjt) 

jenž se již od jagellonských dob zajímalo české věci. Od pana Krajíře si vyžádal zprávu o jejich víře. Bratří se projeveného zájmu rádi chopili a připravili pro markraběte česky ,Počet z učení', jenž byl pro něho přeložen do němčiny. Na českém textu pracoval snad B. Roh za spolupráce spřátelených theologů a bratrských studentů, meškajících ve Vitemberku. Německý překlad B. Michala Weisse nevystihoval všude správně originál, místy z nepochopení, místy však - zejména v učení o večeři Páně - proto, že Weisse vložil do textu výrazy odpovídající jeho zwingliovskému sklonu. Než mohli Bratří provést opravu, dostal se opis překladu do Curychu a byl tam vytištěn. I dali pořídit nový překlad, jenž však ani v tomto případě patrně plně nesouhlasil s originálem - je přiblížen stanovisku Lutherovu, asi podle přání Bratří samých. Vyšel ve Vitemberku r. 1533 s doporučující předmluvou Lutherovou, jenž tak ochotně obnovil styk s Bratřími, přerušený r. 1524. Luther tu nezastírá rozdíl mezi učením bratrským a svým, které označuje za jasnější, ale chce dáti místo své snaze po projevu křesťanské sounáležitosti reformačních církví. V tomto překladu byla konfese pod titulem Rechenschajft des glaubens: der dienst vnd Ceremonien odevzdána markraběti. Curyšský překlad je závěrečnou poznámkou označen za chybný. Bratrský důraz na dobré skutky je v tomto spise jásně vyjádřen, i když je odmítnuto záslužnictvL Ve srovnání se staršími projevy není tu dosti zachováno bratrské rozlišení mezi věcmi podstatnými jako k spasení potřebnými a mezi služebnými. Zejména v učení o svátostech nedodržují tu Bratří dosti určitě dřívější odlišení jejich duchovní pravdy od zevně podávané svátosti. Luterský vliv v tom směru byl patrný i cizímu pozorovateli. Wolfgang Musculus z Augsburku postavil Bratry před otázku, který text vlastně vyjadřuje jejich skutečné učení, netaje se tím, že by spíše souhlasil s vydáním curyšským. Snad by mohlo bratrské učení poskytnout vítanou pomoc v napětí mezi protestantskými bohoslovci v otázce eucharistie. Bratří mu označili za správný vitemberský text, ale bez záruky za přesnost německých výrazů a ohlásili, že vydají autentický překlad latinský. Vyšel teprve r. 1538 pod názvem ,Apologie'. V dopise se přiznali k zásadě 
146 

Šeb. Franck. V. Mitmánek 
kř-esťanské svornosti a ujistili, že rádi podle své skrovné možnosti prospějí ostatním dary přijatými z Boží milosti. Octli se tu po I )tvé na kolbišti, kde se srážely jiné evangelické církve a směry li kde by rádi vedli ku pokoji; sami však jsou tísněni hlasem silněj- 
l('h a voláni na tu neb onu stranu, takže jim je nakonec těžko IIl'přiklonit se k těm, na jejichž souhlase a přátelství jim musí zál\'Žel především. V dané situaci byl to ovšem Vitemberk. Ale \ Illčli jsme, že se již Lukáš v kontroversi s Čížkem postavil lH'zC všech církevně politických ohledů - zcela určitě proti I,wingliho racionalismu. I Calvin po čase poví, že je mu luterské III ('ní o svátosti bližší nežli Zwingliho. A Calvinovi budou Bratří 
pojetí svátosti nejblíže. 
Do příznivého světla postavil zatím Bratry ve své ,Kronice' II r)'~ [] Šebestián Franck. Nemělo nich informace ve všem správné, dl' vyvracel pomluvy proti nim šířené a svědčil, že jsou zbožní, Illoslí a upřímní, trpíce nevinně pro svou víru, že se těší důvěře .,111 hodníků pro svou pravdomluvnost. I čtenář, jenž bral FranI lovil knihu do rukou s výhradami pro jeho chválu všech kacířů, 11111111 si odtud úsudek o mravní úrovni Bratří jen opravit v jejich 11111 pčch. 
Lutherovy výzvy, aby se nestranili vyššího vzdělání, přilili ly Bratry k tomu, že vyslali již r. 1530 první své bohoslovce I, mmu studiu do Vitemberku a pak i jinam. Měli po svém vyškolení l"ll/il Jednotě jako odborní theologové i latinou humanisticky 111!lenou, a ovšem i živým stykem se zahraničními souvěrci. '11111 se tyto první pokusy nevydařily. Mladí Bratří, třeba už tl" pill-Úlků sborové práce v Jednotě uvedení, odvykli brzy domá- 
111111 prostředí a navykli si německé, podle bratrského soudu příII olné životní způsoby. Jednota zdála se jim pak úzkoprsá d olli ká, zaostalá a prostá, její předpisy o prostém šatu neI 111111 I'('né. Vraceli se domů plni kritiky bratrských řádů. Tako
III ~l' projevil nejvýznačnější z těchto prvních tří čtyř boho- 

I" 'II, Václav Mitmánek z Uherského Brodu, jehož dopisy ,panu ,I, f lliÍlí-mu' jsou zachovány. Mitmánek poznal r. 1533 dokonce III dt i ol jiná bohatá města získaná reformaci. ,V těch městech Itll 1,1111', a měštky v pěknějším rouše chodí než v Moravě páni. 
147 
shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;6;(21486,0);(0,0);(0,21500);(14767,21500);(14767,9555);(21486,9555)posrelh0posrelv0pib