Páni hájí své bratrství 
se oddělují od stavovské strany podobojí. Jejich odpovědi se nesou vyznavačskou určitostí. ,Všech časů to bývalo', psal pan Krajíř, ,že se dobrému protivili, ano i samého Krista ... svůdcí, buřičem z cizoložstva narozeným [jej] nazývali ... na smrt nejohavnější vydali. .. však proto on mocí svou božskou mocně i slavně z mrtvých vstal... I což pak divného... když pravda téhož Spasitele i nyní od některých bludem a pikhartstvím nazývá se ... však proto Bůh mocný jest pravdě své vzhůru pomáhati i jí se přídržejících brániti mocí svou božskou'. ,Jistě nám duše naše dražší a milejší jest nežli všecken svět, a my opatrujíce, abychom ji k věčnému životu zachovali .. '. tím proti Pánu Bohu ani lidem ani české straně [to j. podobojí] nic neupřímného a nevěrného nečiníme. Ale toť by nejlépe bylo', zasazuje se pan Špetle zároveň o svobodu svědomí vůbec, ,aby každý svou duši při spasení jejím opatřil, jakž nejlépe býti může, a spravedlnost obecnou každému zachovati pracoval, neb každý sám za sebe své břímě ponese a ze svých vlastních věcí počet vydávati bude před Soudcí živých i mrtvých'. Z pánů, zvláště z Krajíře, vyrůstají apologetové. Rozdíl proti luterskému stanovisku, kde brzy věci povedou k věroučné uniformitě toho kterého knížetství či říšského města, jeví se v jejich projevech důrazem na náboženskou snášenlivost. ,Rozdílové při víře zde v Boleslavi jsou, též jako jednak ve všem křesťanstvu, ale však když se všickni ku Pánu Kristu hlásí a pokoj křesťanský mezi sebou zachovávají, mohou je všecky trpěti a řečí Pána Krista se zpraviti, aby se všeho růsti nechalo až do žní, neb on jako moudrý hospodář v tom se obmýliti neráčí, co do stodoly jeho náležeti bude'. [Historia Fratrum 874n., 835n., 918 n.] 
Pro Jednotu bude nová situace, daná vzestupem významu pánů v jejích řadách, znamenat další povinnost promýšlet postavení věrné církve v tomto světě a hledat její cestu vlnami bouřlivého času: za pomoci šlechty? Nebude tím oslabena její prostá, nevypočítavá, o světské rámě neopřená víra v mocné vedení Boží? Příklad luterských stavů říšských ukazuje urozeným Bratřím směr, naznačený již vysokým místem, které dává v moci postaveným B. Beneš. Bude na Starších Jednoty, aby drželi v mezích pány, kteří by se ze zástupců Bratří v politickém životě snad 
142 

Páni a Starší 
I htěli stát jejími protektory s nárokem na přednostní postavení \I jejím vnitřním životě a na ,šanování' svých stavovských práv. Tll je pozoruhodné usnesení Starších z r. 1534, že ,panům šeňko\ :í II í [piva na úkor měšťanů] i všeliké odjímání lidem živnosti I lH'křesťanské jich obtěžování má při nich zastavováno býti mocí I ristovou ode všech nás'. Zásada, že Bratr nemá rozšiřovat svou 
IVllost na úkor druhých řemeslníků, je tedy aplikována i na P:IIlY v rozmachu jejich hospodářské podnikavosti, příznačné pro I ll. století. A dále: ,K tomu přídržáni býti mají, aby s Bratřími, lidmi svými, povinovati byli k soudům bratrským státi, jako I td)('cní Bratří povinni jsou, kdyby se toho potřeba uznala' [D 149]. l'l.ltí tedy i pro bratrské pány zásada, že pře Bratra s Bratrem 11.lIdí před domácí soud Jednoty, a páni jsou přitom kladeni na I' dllU úroveň se svými poddanými, které by jinak [třeba i ve 
list ní při s nimi] soudili jako jejich vrchnost. Bratří Starší neI, Vlijí tedy ze své povinnosti býti strážci evangelia a jeho důl, dků sociálních i vůči mocným údům Jednoty, od nichž budou 
"' ( I ávat ochranu nebo i společenství v utrpení. Páni v Jednotě l"lkll'\ní byli ostatně napořád páni čeští a v Čechách měla Jed11,,1,1 Iři ze svých seniorů, z nichž B. Jan Augusta při své energii , podnikavosti nepřipouštěl pochybnosti o tom, v čích rukou ve," III .J ednoty zůstane. 
[ 
x 
] 
Jednota vyšla z ústraní 
VEDE Í AUGUSTOVA nastal v Jednotě čilý život. 1/ I IlIlIohostranná aktivita tvoří barvitý obraz v rozmanité sou- 
	, I" 	t i s í rkevním životem za hranicemi i doma. V patnácti 
I I, I II I'()zvoje zvenčí nepříliš rušeného [153 I - 1546] užívají III IIII pl'ílcžitosti a hledají možnost informovat o sobě mimo- 
143