Lukášova smrt 
možným novým zkouškám. S Úzkou radou se rozloučil listem, v němž po připomínce své práce pro Jednotu poroučí jejím Starším své spisy, aby s nimi nakládali jako s vlastnictvím Jednoty a podle potřeby je opravovali. Radí, aby opět byli voleni čtyři senioři a poroučí strážcům stáda Páně bedlivost až do konce. Své peníze odkazuje péči o chudé a vyhnané a na úhradu dluhu tiskaře Štyrsy, jenž ve službě Bratřím přišel ke škodě. ,Jáť sem rád rozdával, a čím sem více dával, tím vždy přibývalo. A rád bych byl dával z milosti [z lásky], by jedné bylo komu, a nerad vidím pokladův. I vás napomínám k témuž, o chudé péči mějte věrnou. Však toho nazbyt bude, věřte Pánu Bohu.' 
,0 tomto muži tuto jest lépe nic nepraviti; jestliže bych mnohé věci opustě málo něco připomenul} aby nebylo řečéno, že jsem nic anebo málo pověděl. Summou nikdá muže takového v Jednotě nebylo. Dej nám a stád ci svému Pán Bůh mnoho tak věrných a pilných, učených a nedadoucích se přemoci mužů,' psal o zesnulém theologu a vůdci Jednoty po letech B. Jan Blahoslav pro bratrskou ,Knihu úmrtí'. 
[ 
IX 
] 
Luterská orientace převažuje 
BRATR L UKAš byl příliš dlouho v čele Jednoty a v její situaci se za třicet let, po která ji vedl, příliš mnoho změnilo, než aby se on sám i směr, jejž prosazoval, nejevil mladšímu pokolení konservativním. Vliv Lutherův zapůsobil na Jednotu velmi silně; a také požadavek vyššího vzdělání jejích kněží po způsobu jiných církví reformačních stal se naléhavým. B. Lukáš v obojím ohledu hájil starší stanovisko Jednoty. Nastupujícímu pokolení 
132 

Změna orientace. Odklon od Lukáše 
I' stal jakýmsi druhým B. Řehořem, jehož hledisko a praCl Je Ilulno podrobit dalekosáWé revisi. Na místě, které kdysi zaujímal II. Matěj, stál nyní jediný po Lukášově smrti zbývající biskup I/flrtin Škoda. Tento muž, ,milovník sprostnosti', jenž spravoval I Přerova především sbory na Moravě, nyní sudí Jednoty, chtěl 1,Ichovat Lukášovo dědictvÍ. Nestačil však, aby po něm byl skul, tným vůdcem. Pokusil se zabrzdit nástup mladých. Když byl I '529 při volbě nových Starších největším počtem hlasů [32] 
\ olen B. Roh, nedal první místo po sobě jemu, nýbrž menším I'0ctem hlasů zvolenému B. Václavu Bílému. Za čtvrtého Starlilo zvolen B. Ondřej Ciklovský. B. Krasonický, jenž se i ve svém 1.1 rí přiřadil k mladší generaci, odsuzoval tento postup jako I'"hnršlivý zásah do vůle Boží, kterou viděl vyjádřenu výsledkem I"dllé volby a vzal odtud příčinu k napsání svého velmi důleži"lto pohledu do starší historie Jednoty ,0 učených'. Často I lili' jej citovali. Vyložil tu, že není pravda, že by Jednota byla I rl lrpěla, když se v ní dostali k slovu školení lidé. Ty nyní 1111 li seniory představoval B. Roh; třeba neprošel školami, ZÍskal 
	I 	11.\ ~ný rozhled četbou spisů zvláště Lutherových. 
B. Škoda nezastavil vliv mladších na dlouho. Již r. 1529 ), (:,klovský zemřel a B. Bílý - jediný ze seniorů Jednoty za ,1 •• 1111 jtjího trvání - byl funkce zbaven pro mravní poklesek; I ,1" I <ljící stal se po čase opět prostým knězem, záhy však zemřel. ~I, I ll' ly vedle Škody jen B. Roh, jenž zaujal na boleslavském I IIl1ldi místo někdy Lukášovo. A již 28. dubna 1531 došlo 
I '/II1/11é změně orientace Jednoty, především jejích kněží, podobné, III lak rušné, jako když byl r. 1495 veřejně ohlášen odklon .1 I"SC, Řehořových. íSynod konaný toho dne prohlásil, že , 1111 "f jako spolu služebníci jednoho Pána chtějí pomáhat ve Itl, d.'lvánÍ předrahé pravdy lidského spasení podle současných I 1111' C" I činíce si v tom překážek svými předchůdci na újmu I' , d,. I starším spisům - rozumělo se beze jmenování, "I, II spisy Lukášovy - nemá být nikdo nucen, i když nemají 
I ,I, 1I1l'IlY a zamítány, ale také ne se škodou pravdy velebeny. 
II II I vyvýšen zákon BOŽÍ jako norma učení a povinností I, li lIol y. Odsunutí ,Zpráv kněžských' bylo zahrnuto mlčky 133