Malá stránka a Jan Kalenec 
znal, ale nedovedl v ní najít místo při své nesnášelivé povaze a sklonu k autokracii, jenž jej přivedl tam, kde mohl očekávat prvenství. B. Amos mu je přál a Kalenec se stal jeho nástupcem. Zahájil horlivou činnost, aby své jednotě získal nové stoupence. V těchto letech pokusu o rozmach, ne-li již mnohem dříve, napsal ještě B. Amos krátký, historicky i při své jednostrannosti cenný ,Spis o původu Jednoty', jejž Kalenec po jeho smrti šířil. Původ Jednoty kladlo toto vypsání do skupiny kroměřížského kněze Štěpána, z níž vzešli Bratří v Klatovech a v okolí, kde pak působil Amos. Malá stránka měla tím být zvelebena jako kořen Jednoty. Na tento spisek, který některé v Jednotě mátl, odpověděl B. Lukáš po několika letech důležitým výkladem o smyslu křesťanského obecenství v lásce, které amosencům chybí. Ve vylíčení vzniku Jednoty odmítl Amosův spis jako směs pravdy a výmyslů. Zdůraznil význam a samostatný původ bratrského kněžství. Nezmiňuje se o valdenských, a biskupskou moc Michalovu při svěcení prvních bratrských kněží odůvodňuje prostě pověřením, kterého se mu dostalo od Bratří. [Spis ,0 původu Jednoty Ďratrské', 1527.J 
Kalenec se stavěl ostře proti Starému Zákonu, stupňoval moralismus Malé stránky a přecházel ve svém racionalismu k obraznému pojetí svátosti. Když Lukáš vydal r. 1523 svůj starší spis o moci světa a o přísaze, dal se Kalenec v prudkou polemiku s ním, háje stanovisko starých Bratří. Odpověděl mu vedle B. Krasonického B. Lukáš dvojím, historicky rovněž důležitým spisem [,Odpověď na spis Kalencův' a ,Odpis proti odtržencům'J, kde výrazně vysvětluje také odklon Bratří od Chelčického. Zároveň [1524J se v ,Trialogu' přihlásil k učení táborskému proti Rokycanovi komentářem k ,Hádce Rokycanově s tábory z r. 1444', dbaje tak o jasné vymezení bratrského učení na obě strany. 
Na vítězství Caherovy strany staroutrakvistů [I 524J, připravených k násilným krokům také proti Jednotě, reagovali Bratří spisem B. Krasonického proti Havlu Caherovi a trojím obranným listem k veřejnosti, ke sněmu a ke králi Ludvíkovi se žádostí, aby Jakubský mandát byl jako nespravedlivý zrušen. Toho ne- 
128 
Její mučedníci. Vliv,(wingliho 
dosáhli. K pronásledování Bratří však nedošlo - se smutnou výjimkou v samotné Praze, kde postihlo Malou stránku. Odtud byl koncem r. 1524 s cejchem ve tváři vymrskán Kalenec, jehož činnost přirozeně nezůstala utajena. Ze čtyř kněží jeho jednoty byl v prosinci 1526 upálen Mikuláš Vřetenář a s ním vdova Klára, o rok později Marta z Poříčí v Praze. Vzbudili lítost současníků, a ještě v ,Historii o těžkých protivenstvích církve české' 11632J psal Komenský vřele o jejich mučednictví. Kalenec našel zatím útočiště v Letovicích na Moravě. 
Z TÍM začalo roku 1525 do českých zemí pronikat učení "'Iwingliho, a to nejprve prostřednictvím vratislavských mnichů p,'ijatých do Jednoty, zvláště Jana Čížka. B. Čížek se seznámil , Zwingliho pojetím večeře Páně, které se do značné míry shodovalo s někdejšími radikálními názory některých kazatelů ,:d)Orských: večeře Páně je pouhé znamení smrti Kristovy, I I'istus není při ní nijak zvláště přítomen. Když Čížek začal \ ( m smyslu učit, odmítl jej B. Lukáš spisem tištěným r. 1525 ,I 'zká rada prohlásila výrazně učení Jednoty onou nám 
ll;', mou táborskou větou: Kristus je ve svátosti přítomen po- 
;'\lnČ, duchovně, mocně a pravdivě. První dva termíny odmíI lIí hmotné chápání přítomnosti Kristovy, druhé dva názor 1'11 II ze symbolický či figurativní. Jednota tedy starou táborskou 1'''lllulací zároveň zamítá Lutherův názor, podle něhož je I ,iSI liS celý tam, kde se věří přítomnost téhož jeho těla, jímž " I na pravici Boží v nebesích, i figurativní výklad Zwingliho, I' III večeři Páně upírá svátostný charakter a zdůrazňuje při ní 
I I I' :dtvaznost vzpomínky na Kristův kříž. 
Výmluvný jest název první Lukášovy odezvy na akci , 'lJ:ka: ,Spis dosti činící těm, jenž o svátosti těla a krve Páně "" III nl'Ž pravda Čtenie smysliti káže smyslí, pravíc ji znamením I,ddll.\ ne pravdou býti'. Svátost je více než symbol. Nejenže 
Il,lIllcnává Boží milost, ale zároveň jest milostí a pravdou. 1.01111 (" Bůh, jenž člověka nově ujišťuje spasením, nikoli tedy I "' III,t"k,j nž si oběť Kristovu připomíná k svému duchovnímu I ,fl, III ,I bnovuje přísahu na .Kristův prapor. 
129