Služebná pohotovost k smrti 
ského. Jako senior Bratří ve vyhnanství měl odvahu odvodit poslední důsledky z bratrského pojmu jednot a církve. Vlastní své Jednotě směle upřel existenční jen sebezáchovné právo; její odkaz hleděl předat a uplatnit v širším celku reformačních církví, ano i všeho lidstva, a to i za cenu jejího zániku. Nečinil tak z únavy. Přál si, aby Jednota bratrská zpečetila svou služebnost pohotovostí k poslušné smrti. 
Nic nevyhledávám jJro svou církev, které již není; 
ani pro sebe, kterj jsem na pokraji hrobu; 
nýbrž pro tebe, společná matko, církvi obecná, 
kterouž, tak miluji a ctím, 
že bych ti aspoň trochu zlepšení přál ... 
Jediného Krista se přidržuji zároveň s těmi, 
které mi dal za vůdce, nebo mne jim. 
[Napomenutí církvím, r660.J