Dokončit reformaci 
mládeže je založen v optimistickém apelu na schopnost človH k ctnosti. Komenský se tu jeví jako muž žijící na přechodu vlÁ,1 Do proudění počínajícího nového období v dějinách lidst Vll vyznačeného vyvýšením člověka, vchází pln dychtivého roz hledu po všem, co nového kolem něho raší, jako pokračovatd na cestě předbělohorské Jednoty a české reformace vůbe 
na svědectví, že její cesta neustrnula, že se česká církev ve sV('lIl nejvýraznějším představiteli vyrovnává s otázkami nové doh) s celou vážností, přinášejíc svůj podíl do společné duchovlI dílny i ke společnému budování lepší církve a lepšího lidst v , před tváří Boží, s touhou postihnout, jaký je smysl Božího posl'! ství vždy v nových okolnostech. 
Komenský pokračuje ve směru české reformace láskoll k Písmu, z něhož mu zní slovo Kristovy lásky zároveň jako slo'.o Boží suverenní vůle. Velebnost a sláva Božího slova stále vol.. tak on tomu s Bratřími rozumí, k celé víře. Víra však je d .•• Boží a nemůže být vymáhána násilím, ba ani nesmí, neboť n,ísil ve věcech víry se příčí povinné úctě k svrchovanému pdl\'1I Božímu nad každým člověkem a nad jeho svědomím. [Je hl v souhlasu s bratrským stálým protestem proti zásahům vn" nosti do věcí víry, třeba jinak Komenský již přikládá svčtsk vrchnosti povinnost dbát, aby církev na zemi dobře stála, op .• trovat v ní zevní řád a ruku držet nad Božím zákonem.] Odllld i úsilí o vyrovnání všech sporů lidských na základě jasně poznali pravdy a cestou výchovy. Omnia sponte fluant, absit viol Iltl.I rebus - vše nechť se děje z dobré vůle, násilí ať zůstává vzel •• leno - to je zásada církevní činnosti i pedagogiky i nápravný( " snah Komenského. Jeho pohled k člověku je rozjasněn t01l11l důvěrou ve velké možnosti, které Bůh vložil do člověka. K ZII.1 cenému obrazu Božímu má se člověk vrátit, poněvadž jej k t011l1l Bůh zve svým slovem. 
Slovo Boží je nadřazeno každému slovu lidského mínl'lIf byť šlo o kterékoli církevní dogma, i lidským, byť i církevllílll zákonům. Odpověď na Boží slovo nemůže být jiná než víra POSili ného života. Reformaci, jejímž základním principům Komcllsk přisvědčuje, není možná pokládat za dokončenu, ustrnula-li v dog-ni •• 
392 

Komenský a Jednota bratrská 
-------------------- 
tických formulích bez lásky k Bohu a v nesnášelivém zápase 
konfesijním bez lásky křesťanů ke křesťanům. Jen pěstování všech tří podstatných věcí křesťanských, víry, lásky i naděje, tvoří plné, skutečné, pravé křesťanství. V bratrském smyslu rozlišuje Komenský pódstatné věci od služebných a 0::1 případných. Zůstává věren bratrské zásadě sprostnosti a odporu k theologickým spekulacím, které bez odlišení podstatných článků od nepodstatných snadno zastíní lidským výkladem pravdy pravdu samu. Hádky o víru se mu příčí tak, že v nich samých vidí opuštění podstaty křesťanství. A protože podstatnou věcí je i láska, nemůže se provést reformace církve jen v některé její části: oddělení od spolu křesťanů je projevem nelaskavého nezájmu o ně. Odtud obecnost nápravných plánů Komenského, ať jde o církev, ať o celé lidstvo. 
Zároveň však se Komenský z cesty své Jednoty učí nedbat na malost a nelekat se nepochopení od lidí. Malost nijak nesvědčí proti pravdivosti. O obnovu krásy církve mohou a mají usilovat i sebenepatrnější její ostatky. Že jsou postaveny v úzkostech? ,Naše Jednota v pokušeních se počala i narodila, v pokušeních rostla i kvetla, v pokoji usvadla.' [Doprovod kLasickému, § 17.] Pohled ke Kristu od lidí zavrženému učí církev, aby se od cesty pravdy nedala odradit křížem. Je potřebí dovést milovat celou CÍrkev a přece trvat při vlastní správné cestě. Pravda je nad zevní jednotu. 
Může-li čím Jednota prospět církvi, pak je to její sprostnost a její řád. Má-li mít její existence jaký smysl, je povinna obojí si zachovat. Jinak - ,vyšla-li kázeň, církve naší duše, mrtvé tNo jsme, pohřbení hodnější než chování, aby sektou nesmrdělo' I Doprovod kLasickému § 10]' Může prospět svým příkladem neustálého úsilí, přivést všecky stavy pod řád vyvozený ze slova Božího. Odtud, v pokračování bratrských dekretů a ,zpráv', píše Komenský své návody pro rodiče i pro učitele, pro mládež, své spisky tu pro různé případy siroby, tu o povinnostech křes!'"na v čas moru. Ale i ,Haggaeus' i doprovod kLasickému, j ,Labyrint světa' se svou kritikou lidských zlořádů a daremného pachtění, je na linii bratrských mravních návodů a výzev k ná,. 
393