Spisy sesterským církvím 

sbory Jednoty vyšla ještě r. 1731 a 1760 s novými změnami Také tisk polské bible opatřil Komenský v Amsterodam~ [r. 1 ?Gl II a pečoval nadále o bratrské bohoslovce spolu s polskýrm semorv. 
A zároveň měl pastýř mizejícího stáda oči otevřené /"1/ otázky a potřeby církví daleko větších. Již latinské vydání Lasick('ho bylo určeno především veřejnosti mimo bratrské i s doprovodem horlícím pro zakončení dogmatických hádek a pro reform:\l I života. Zejména upoutala Komenského Anglie svými SpOl 

o církevní zřízení, které se přenášely i do Uher. Když za vcdell Cromwellova vítězil independentismus, přející největší ncz:l vislost jednotlivým sborům, ba jednotlivým věřícím, ví<h I v tomto směru neblahé tříštění církve a nebezpečné novotář'slvl I napsal pro anglickou veřejnost spis ,Independentia aeternanm confusionum origo' [,Naprostá nezávislost počátek věčný< I zmatků'] kde radí spojit dobré stránky řádu biskupskéh zřízením' presbytérním po příkladě Jednoty [1648]. Po vítězst anglikánské církve za nové vlá~y Stuart,ů obráti.l .s,e na. ni O!,I I s chválou řádu a kázně, které se Jí nedostavalo, a Jej1m blskupulI naléhavě doporučil chudobu spisem ,De bono unitatis et ordílli [O statku jednoty a řádu']. Jádro spisu tvoří latinský text ,Řádu církevního' Jednoty s poznámkami a její dějiny [,Stručná hi torie církve slovanské', 1660]' Vznikl tak spis pro budou 110 velmi důležitý, prostředkující poznání bratrských řádů těm, kel, stáli o reformu církve v příštím století. 
Víra ve výroky Drabíkovy vedla Komenského za no " I událostí politických - zemřel císař Ferdinand III., Jiří Rák()</ měl dočasné úspěchy v Polsku - k soubornému vydání pili roctví Kotterových, Poniatowské a Drabíkových v latinskc't překladu a s příslušným doprovodem v siln~m svazku ,Lu I tenebris' ['Světlo v temnostech'; 1657]. NarazIl na odpor orllu doxních bohoslovců - tím spíše, že se proroctví opět nesplllil I jeho někdejší lešenský žák, profesor Mikuláš Arnold, posl,avil proti němu a vinil jej z rozšiřování falešných proroctvl a " zkázy Lešna. V této věci mohl ovšem Komens~ý právem I í, že by město neušlo za švédské války pohromy, I kdyby .n('\I víry v Drabíkova prorocká slova. Na Slovensku působIl v 
386 

shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;6;(21500,0);(2388,0);(2388,10103);(0,10103);(0,21493);(21500,21493)posrelh0posrelv0pib
Lux in [eJ tenebris 

lednický prorok svou činností neklid i mezi Bratry a pochopilelné obavy. Jeho proroctví, šířená v evropské veřejnosti, musila jednou upozornit na jejich původce císařskou vládu, kl rá v Uhrách po pádu Jiřího II. Rákóczyho vždy více upevňovala svou moc, a důsledky dolehnou i na Bratry. Opako-valy se i zásadní námitky proti novodobým proroctvím, i proti obsahu slov Drabíkových a proti jeho životu a pánovitosti. Zejména konsenior Jan F elin a B. Pavel Vetterin, z nekněží skalický lékař Dr Josef Securius, stavěli se proti němu. Rozpoutaly se polemiky il otřásaly slábnoucími sbory. Konány schůze, na nichž měly být slrany smířeny a Drabík měl osvědčit pravost svých vidění. K takové schůzi konané v Púchově r. 1663 sepsal Komenský horoucí modlitbu o rozpoznání mezi pravým a falešným proroctvím a vydal ji s rozborem Zjev. 12 ve spisku ,Boj Michala ,I anjelů jeho s Drakem a anjely jeho' jako jednu ze svých Ilosledních českých publikací. Drabík trval s nejhroznějšími př'ísahami při pravdivosti svého poselství. Ve smrti B. Felina 11662] viděl trest Boží na protivníku. B. Vetterin v odporu lIeustával. 
Zatím se Komenský - a s ním i Drabík - rozhlížel stále 

"e, odkud by mohla přijít pomoc k vyvrácení panství Vídně .\ R.íma. Nadál se jí i od francouzského krále Ludvíka XIV. za lIapětí mezi ním a papežem, i od Turků s nadějí na jejich obráI I'ní ke Kristu. K tomu cíli plánoval misii mezi Turky a psal již 11,1 adresu sultánovu předmluvu k překladu Písm<t do turečtiny 11667] nedbaje, že nedávno předtím [1663] za nového rozmachu II,rcckých válek tatarští spojenci· Turků strašně zpustošili jeho IlIdnou Moravu. Novým, rozšířeným vydáním proroctví, tentoI ,,'tl ,Lux e tenebris' ['Světlo z temností'] nazvaným [1665], "timo něž od r. 1659 zvláště vydával i noční vidění pražského I IIlanta bydlícího v Lešně, Štěpána Meliše, vzbudil si nové 'lI'p"átelství, tentokráte s groningenským profesorem Samuelem 
1.1l'csiem, jehož útok jej přiměl k obraně do značné míry své1\ otopisné [,Continuatio admonitionis fraternae' - ,PokračoIIlí v bratrském napomínání', 1669]. Nevycházel z polemik, 

I, I I. měl zároveň co činit i se sociniánem Danielem Zwickerem. 
387