Drabík. Komenský v Uhrách 
nebo znovu po bratrství toužících. Byly to patrně dny plné po. vzbuzení. I zde se jevila touha po dalším udržení Jednoty, byť v rámci reformované církve. Komenský utvrdil pak smlouvu mezi ní a mezi Bratřími návštěvou u reformovaného seniora Canisaea v Trnavě a navštívil sbory v Pováží. 
Tu jej oslovil jeho někdejší strážnický spolužáJ<., bratrský kněz Mikuláš Drabík, exulant v Lednici, a překvapil jej novými proroctvími. Slibovala úplný zvrat věcí ve prospěch ČechCl, Padne moc Říma, i moc císaře bude zlomena vojenským zásahem, jejž Bůh ukládá sedmihradskému knížeti. Syn zemřelého přího Zikmund stane se uherským králem. Je třeba vyzvat j('j Jménem Božím, aby se ujal boje s císařem, od něhož otec přcdčasně upustil. Komenský se zprvu zdráhal, konečně však uvNíl Drabíkovi, ač lednický prorok na rozdíl od Poniatowské Dl'· přesvědčovalo pravdivosti svého poslání způsobem svého života. Vyt1kali mu, že. opustil kněžské práce, že rád pije, že milujI pemze. Pak bylI zbaven kněžství. Ale což záleží na osobních vlastnostech proroka, jde-li o slovo Boží? I pojímal Komenský proroctví muže, jenž byl o svém poslání pevně přesvědčen, ;l,i1 hlas Boží, pokládal za svou povinnost šířit je a proto je překládal do latiny. 
Drabíkovy poukazy k Rákóczyům přispěly spolu s žá dostmi ostatních Bratří, aby vyhověl jejich patronům, k tomu, že další čtyři léta [1650-1654J věnoval zvelebení školy v jejich sídle, v Šaryšském Potoku v severovýchodních Uhrách, kde sepsal další důležité spisy pedagogické, zejména ,Orbis pictus' [,Sv(-l v obrazech']. Spisem ,Štěstí národa' [1654J načrtl i plán reforclIl, kterými by byla zvelebena uherská země, především však vy bízel knížete, aby uposlechl věšteb Drabíkových a začal válku s císařem. Naděje kladené v knížete Zikmunda oživil i jeho sňatek s Jindřiškou, dcerou po králi Fridrichovi. Komensk' požehnal sňatku v Šaryšském Potoce. Hlasatel míru a harmoni se nemohl smířit s myšlenkou, že by Kristova církev měla trval, úpět pod vládou Říma a císaře s Římem spojeného, takže v hlížel po panovníkovi, jenž by proti nim podnikl válku. Včštll Drabíkovy nabyly zvláštní moci nad Komenským. Ač stál 111' 
382 

K arel Gustav. Pád Lešna 
skonale výše svou vírou, mravní úrovní i vzděláním, pokládal se za pobočníka lednickému proroku od Boha přiděleného, omlouval jeho nedostatky, zastával se ho vůči nevěřícím a spoléhal pcvně na věrohodnost jeho vidění. A nebyl sám. I z Anglie prostředkoval Drabíkovi dary od jeho ctitelů. 
Následovalo však zklamání za zklamáním. Zemřela kněžna .Jindřiška, zemřel i kníže Zikmund [1652]' Drabík vysvětlil vše Zikmundovou neposlušností Božího rozkazu a přenesl své věštby na jeho bratra Jiřího II. Ten však ztroskotal při vojenské výpravě do Polska [1657J a ztratil život v boji s Turky [1660J. 
V Polsku zatím po Vladislavovi IV. nastoupil jeho bratr .Jan Kazimír [1648- 1668J, prve člen řádu jesuitského a kardinál. Tím, že neodstupoval od nároků na švédský trůn, vyvolal v době těžkého rozvratu země, způsobeného bojem šlechty s ko/.áky, odvetu nového krále švédského Karla Gustava, jenž vtrhl do Polska [1655J a byl šlechtou, s Janem Kazimírem nespokojmou, přijat za krále. Téměř celé Polsko bylo v jeho rukou. Ale védské vojsko si počínalo dobyvatelsky bezohledně. Také ne- 
. dřilo katolických chrámů. Tím a propagandou katolického kl 'ru a jesuitů byl vzbuzen národní a náboženský odpor širokých I'stev proti Švédům. Rozvinula se válka, do níž se vmísily ousední mocnosti, a nesmírně zpustošila zemi. Trvala do r. 1660, dy se Karel Gustav výbojů v Polsku vzdal. Polským protestan- 
lihu bylo těžko ubránit se sympatiím k evangelickému králi. Nenávist polské veřejnosti se pak obrátila proti nim a jejich postavení se velice zhC)ršilo trvalou výtkou nevlastenectví, ba l1;'lrodní zrady. 
Bratrští exulanti se od počátku hleděli zachovat neutrálně j.lkožto hosté v ;zemi. Za prvního rozmachu moci Karla Gustava, I dy byl obecně přijatým králem, dal se Komenský přece pohnouti k tomu, že jej pozdravil ,Panegyrikem' [1656J, v nčmž I'Aak jej ot~vřeně napomenul k spravedlivé vládě polskému lidu. I.t'!ino mělo švédskou posádku a stalo se předmětem útoku pol\('ho vojska. Než k němu došlo, prchli obyvatelé i slabá po.ídka a Poláci vydrancovali a zapálili Lešno koncem dubna 1656. lomenský v předchozích měsících povzbuzoval bratrský sbor 
383