[ 
] 
shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;10;(21483,0);(1990,0);(1990,13536);(0,13536);(0,15794);(1182,15794);(1182,19834);(788,19834);(788,21498);(21483,21498)posrelh0posrelv0pib
XXIII 
Naděje ve stínu smrti 
ČEŠTÍ ŠLECHTICI, kteří bojovali ve švédském vojsku, hll zemřeli nebo umlkli. Do Stockholmu docházely již jen jrjl ufCmínky o nedoplatky na vý·daje, které měli s vydržovúlI I vojenských oddílů, nebo prosby vdov po nich o podporu v n(lll a ve stářÍ. Osobní hoře a osobní zájem vyčerpával mysl včl~ill zbývajících po dlouhých třiceti letech napětí, boje, neb ZJl' a strádánÍ. ZaJednotu, ano za českou církev evangelickou vedli ba za celý národ věrný odkazu otců ujal se nyní slova a du hll ního vedení v něm senior ostatků Jednoty bratrské, i za svc'l rozkvětu ve vlasti počtem tak nepatrné, a jeho hlas byl sly., po staletÍ. Promluvil knížkou plnou žalu i důstojenství, teskllol rozloučení s lepší minulostí i nezmatené naděje, ,Kšaftem umill/I' matky Jednoty bratrské', vydaným r. 1650, když již zapadla Jl' slední možnost, že by byl Vestfálský mír ve prospěch Č(" I revidován. Matka - Jednota česká - loučí se tu umíl." a strojí se rozdati své duchovní statky. Jiných nemá. Staví kole I svého lože své dítky, trestané od Boha pro své hříchy, a d(-Ií podle stupně jejich věrnosti nebo zpronevěry. Těší je, i k.í, Kárá i ty, kteří svou matku provázeli do exilu, ale zde zvlazlI a řádů bratrských neostříhali. I svou dceru, Jednotu polskll' napomíná k větší horlivosti. Vede všecky ku pokání a k nápl.I i k nové věrnosti, dokud Bůh dává čas. Pohne-li Bůh opra tl svícnem Jednoty, to jest způsobí-li její konečný zánik, dop 11111 jejím kazatelům, aby své služby nabídli některé evangelii církvi, ale aby nikdy nesloužili jejich vzájemným háclk.'t, nýbrž vespolné lásce a pokoji. Podobně ať se přičlení k eV<l1l lickým církvím i posluchači. A což sesterské evangelické jecllllll což společná matka, jednota římská? Ji vybízí k vyjití z tC11l1I modlářství - jinak jí odkazuje červa zlého svědomí a in"sl její zvrácenost. Jednotě německé [luterské], někdy. milé, jl I láska k Jednotě bratrské však pro sprostnost Jednoty ochl.,c11 
378 
shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;8;(21489,0);(1013,0);(1013,3839);(3039,3839);(3039,10286);(0,10286);(0,21500);(21489,21500)posrelh0posrelv0pib
shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;14;(21483,0);(5557,0);(5557,1013);(4769,1013);(4769,3385);(3152,3385);(3152,7953);(0,7953);(0,11003);(1576,11003);(1576,17431);(4769,17431);(4769,21496);(21483,21496)posrelh0posrelv0pib
,Kšafť. Vždy ještě naděje 
--------- 
přeje lásku k řádu, lepší pochopení článku o ospravedlnění, péči o dobudování církve, které zanedbala. Jednotě helvetské, společnici v milování řádu, odkazuje v řádu opravdovost, v učení odvrat od přílišného hloubání a návrat k jednomyslnosti z roztHštění, kterým trpí zejména v Anglii. Všem jednotám křesťanským poroučí touhu po sInÍřenÍ. Závěrem pak nemůže zapomeIIOUt na svůj český národ, aby mu neodkázala všecko své jmění, jmenovitě šestero: lásku k čisté Boží pravdě, žádost k jejímu 
ždy lepšímu vyrozumívání, lásku k řádu a kázni v církvi, konečné sjednocení k službě Bohu jedním ramenem, snahu po vytříbení mateřského jazyka a lepší cvičení mládeže. Činí tak ve víře, že Bůh dá po přejití vichřic hněvu hříchy zaslouženého opět svobodu českému lidu, před jinými národy obdařenému známostí pravdy. Nad zdánlivým hrobem veškeré naděje do- 
cdl tu Komenský vyslovit biblicky pokorně vyznání vin, pro I1(-Ž Bůh svůj lid spravedlivě stíhá, i vyznání víry v pevnost Božích zaslíbenÍ. 

Projev naděje Komenského o obnově svobody českého lIároda byl v potomních pokoleních pokládán za prorocký hlas, poukazující k daleké budoucnosti. On však nepochybně doufal 

bližší splnění vyslovené naděje. Jeho naděje, založená v očeI {,vání brzkého příchodu Kristova, neměřila budoucnost dlouhou InÍrou. Vyzníval-li ,Kšafť v očekávání skutečné smrti JedIloly a v rozpuštění svazků jejího sborového společenství, podobá (' závěti sepsané v tísni smrtelné nemoci a přece v naději, že 
IIt'11abude platnosti, jestliže se nemocný uzdravÍ. Teprve nové I" ny v dalších dvaceti letech způsobí, že ,Kšafť vejde v platnost dokonale. I vidíme Komenského nadále plného práce a péče, podniI "né v naději proti naději. Již r. 1648 opustil Elblqg a službu škoI.IIll švédským, aby se vrátil do přímé služby Jednoty do Lešna. i'.tlím zemřel téhož roku Vavřinec Justin na Slovensku a o rok později Pavel Fabricius. Komenský kázal v Lešně nad jeho III obem jako jediný zbylý český senior. B. Matěj Prokop zemřel II r. 1636. Komenskému byl nyní po bok postaven B. Václav I o('har, působící rovněž v Lešně [t 1656]' Se třemi konseniory 
(1.'11 se to počet pro zbytky české Jednoty dostatečný. 
379