shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;14;(21493,0);(0,0);(0,5972);(4161,5972);(4161,9352);(4813,9352);(4813,11343);(5448,11343);(5448,13935);(5766,13935);(5766,19109);(7053,19109);(7053,21493);(21493,21493)posrelh0posrelv0pib
Gustav Adolf 11. Rok I63I-I632 

psal řadu školních učebnic, jmenovitě proslulou učebnici íc především latiny ,Bránu jazyků' [1631], která jeho jméno III roznesla po širém světě. Něžným zájmem o dítě v předškolnl věku dýchají zkušené rady matkám v jeho ,Informatoriu škol mateřské'. Ale školské práce jej nezaměstnaly tak, aby nehl •. d k jiným potřebám církve a okolí. Za morové nákazy promlu II po příkladě bratrských ,zpráv' k aktuálním mravním otázk;í, do svědomí lešenských spoluobyvatelů německým a pak i česk " spiskem, jak se rozumně chovat v nebezpečenství nemoci a Jll kazovat lásku postiženým bližním místo krutého strachu Jll nimi. Kněze české v Lešně žijící povzbudil k uspořádání <:C' biblické konkordance, potom, žel, v rukopise požárem zničC'n Sám připojil ke svým starším útěšným spisům českou ÚPI a knihy anglických puritánů Lewise Baylyho a Johna HaHa ,Pra pietatis' [ve dvou dílech 1630-1631]' Je to typická kniha Jll testantské literatury asketické, úvahové a modlitební, n{lvl k pěstování osobní zbožnosti způsobem silně individuálním, lak sborové obecenství velmi ustupuje do pozadí. Kniha odpovíd.a1 očekávání doby, v níž se osobnost jednotlivce domáhala p"C'clt pozornosti, a nabyla velkého rozšíření v mnoha vydáních a p kladech. 
shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;12;(21500,0);(2431,0);(2431,2090);(1215,2090);(1215,3607);(0,3607);(0,6847);(1823,6847);(1823,17688);(3071,17688);(3071,21494);(21500,21494)posrelh0posrelv0pib
TOU DOBOU svitla Čechům určitější naděje na návral d vlasti. Obnovené zřízení zemské a přísné vypovídací mand;íl byly roku 1627 vydány za vojenských úspěchů císařových, jdlll generálové porazili i dánského krále Kristiána IV. Ale již r. I h· se ujal obhajoby evangelické věci nejušlechtilejší bojovník třitl'l leté války, švéds ký král Gustav Adolf II. Byl s radostí vítán I .• českými exulanty, z nichž mnozí spěchali pod jeho prapory a nakládali své jmění, pokud jaké zachránili, lve prospěch .H vojska. Jeho vítězství přiměla saského kurfiřta k účasti na ko,t1i proti císaři a saské vojsko obsadilo se značnou částí Čech Prahu [v liste padu 1631]' Komenský se ozval drobným, radostným spiskll ,Polnice milostivého léta' a rychle, přece však s celou promy.1 ností podal plán k restauraci veřejného života v Čechách, I jména pokud jde o církev a školu. Je to spis ,Haggaeus redivi"lI 
368 
shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;16;(21489,0);(5119,0);(5119,4033);(3066,4033);(3066,7244);(2026,7244);(2026,9379);(0,9379);(0,10808);(3066,10808);(3066,16747);(2559,16747);(2559,20069);(3572,20069);(3572,21498);(21489,21498)posrelh0posrelv0pib
,Haggaeus redivivus.' ,Otázky' 
I.Oživlý prorok Aggeus'], opět anonymně psaný jako někdy 
Rcluňk', aby byl spíše přijat i mimo Jednotu, avšak opatrnými , laršími, stejně jako ,Retuňk', k tisku nepřipuštěný. Spis vybízí I'rcdevším vrchnost světskou, pak kněze i lid k dokončení re[orIIl.lce všestrannou nápravou: nápravou nevědomosti ve věcech 
Iry, nápravou mravů i nesvárů v církvi opravdovou zbožností I I ;'eskou, odstraněním jmen lidských z názvů církví a ,vyrozuměním I v rozepři'. Náprava nechť se provede společným návratem 
I samému zjevení Božímu v Písmu, které stojí nad dogmaty, beze hy tečného hloubání a beze vzájemného kaceřování pro odchylky Ill'patrného dosahu ve srovnání se společně přijímanou zvěstí I ".mgelia. V intencích Jednoty napomíná tu však Komenský 
I r1mosti velmi dtlrazně, tónem mnohem určitějším než v ,Listech tlo nebe', také k nápravě stavu poddaných. Žádá polehčení jejich 111 •. men a lidský vztah k nim, ,abyšte s lidmi poddanými svými III' jako s hovady, než jako s spolulidmi zacházeli' a ukládá pá111'1111, aby pečovali o obecné vzdělání lidu. Zároveň se zabýval hlldoucnostíJednoty samé v memorandu ,Otázky některé o JedIIO(Č Bratří českých', v nichž kriticky hledí k jejímu stavu, jak se 11111 jevil již v době předbělohorské a uvažuje o obojí možnosti. 111111' ať se spojí docela s ,tovaryši s druhé lodičky' [Luk. 5] a po1I1l'IŽe ,bratřím orthodoxům', čímž jsou patrně míněni vyznavači I '('ské konfese na rozdíl od výrazných luteránů. Anebo, ukáže-li 
I úplné spojení nemožné, nechť se pováží spolčení v svaté svorIlosli tak, aby byla společně bráněna svoboda církve a aby JedIllll.l pracovala soustředěna na svém poli v naději, že bude mít II na církev českou, bude-li jen opravdu mít, co by od ní mohli 11111.Í získat k svému dobrému. Zdá se, že Komenský počítal při 1'" tl pokládaném vlivu výrazných luteránů spíše s touto druhou "",mostí. Jednota bude moci působit svými školami, knihami, I' I "ytne české CÍrkvi ,muže hodné' - patrně kazatele - hlavně 
,d příklad vzorného sborového života. 
V Praze byl zatím obnoven řád evangelické CÍrkve. V čele 1"llsistoře stál M. Samuel Martinius z Dražova, duchovní správce IIlantské obce v Pernu. Bratrští kněží se ve větším počtu neI 1('('li. Václav Vilém z Roupova dal podnět k slavnému pocho- 
369