shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;32;(21488,0);(0,0);(0,352);(7027,352);(7027,1771);(7413,1771);(7413,4134);(7027,4134);(7027,4803);(7780,4803);(7780,6575);(7027,6575);(7027,9095);(6294,9095);(6294,9528);(7027,9528);(7027,11025);(5927,11025);(5927,11733);(7027,11733);(7027,12245);(7413,12245);(7413,14095);(6660,14095);(6660,14608);(5560,14608);(5560,17758);(5174,17758);(5174,19647);(4807,19647);(4807,21499);(21488,21499)posrelh0posrelv0pib
Sbližování s českou církví 

evangelické církve. Spíše oslabovala Jednotu nová situace, ja se nyní vytvářela vnitřním vzestupem církve české při dobrém řádil a vlastně již spojením Bratří s evangelíky. Bylo vždy patrnější, ž evangelická církev dorůstá vyšší úrovně. Bohoslovecky nebyl< valného rozdílu mezi ní a Bratřími. Obojí kazatelé se hlásili k též konfesi, čtli touž zahraniční protestantskou literaturu a jeji< I kázání se k sobě blížila. Sbližoval se i duchovní zpěv. Pražsk kancionál podobojí [1620], užívaný i na západní Moravě, m< I většinu písní společných s Bratřími a přijal Strejcův žaltář. Nej<'1 při kapli Betlemské, ale i na venkově převzali někteří bratr:1 kněží na žádost příslušných patronů správu evangelických far ností. Dálo se tak již dříve, hned po roce 1575, ale Úzké radě ~ po učiněných zkušenostech - patrně i pod dojmem podobných neúspěchů v Polsku - nezdálo žádoucí takovým žádostem vyho vovat. Páni hledají přitom svých věcí [pravilo se, že bratrsk kněz je méně náročný než podobojí], a ,při lidu tom málo se ( vzdělá a služebníkům při takových býti s větší jest škodou nežl s užitkem' [1591; D 245 n.]. Nyní převládl opačný náhled. Nutil se tak stíral rozdíl mezi knězi bratrskými a evangelickými, kdy Bratří v takových případech oblékali komže a brali desátk připodobňujíce se i zevně spíše evangelíkům než naopak. Ostatll zvyšovalo se i společenství víry mezi obojími, když také nebratr ská šlechta začala hojněji vyhledávat kalvínské školy a cestova do oblasti západní reformace. Tu přijímala do značné míry kal i nismus, jako mladí páni Smiřičtí, dědici velikých panství č< ~ kých, za přátelského vlivu Budovcova. Přehrada mezi občll1 církvemi - či již jen mezi oběma součástmi téže církve - , snižovala-o 

Na Moravě se před r. 1600 po starších pokusech organisoval evangelická církev v děkanátech podle krajů či podkrají. Jedli hlavně na severní a východní Moravě, měly ráz luterský podl Formule svornosti, jiné melanchthonovský. V prvním případě do cházelo k napětí vůči Bratřím; sem patrně náleží akce tovač-o ského kněze Kryštofa [výše 291]' Na luterské straně byli V(-II vyznavači jako klasický skladatel duchovmch písní a později v davatel kancionálu ,Cithary sanctorum' Jiří Třanovský [TI 
352 
Poměry na Moravě 

lIoscius], 1592- 1637, jedno z nejdražších jmen luterského Slo\ l'I1ska, kam přenesl svou činnost jako vyhnanec po bělohorské I.llastrofě, hodný srovnání s Paulem Gerhardtem - konfesijně ll, tatně ne méně nesmiřitelným. Děkanáty s převahou filipisticI {-ho směru se klonily k České konfesi a stály o bližší vztah kJedIlot"; bratrské za předpokladů proti minulým desítiletím změněII 'ch, takže se Bratří k těmto pokusům nestavěli tak nepřátelsky loIko prve. Kolem r. 1615 došlo k pokusu o ,synkretismus' mezi "h{'ma církvemi, který výrazní luteráni určitě odmítali; na zá!"ldní Moravě bylo v něm však pokračováno patrně zásluhou I .trIa z Žerotína ajeho evangelické choti Kateřiny z Valdštejna, I dní Třebíče, i jejího kazatele a děkana tamního podkrajíJakuba 1'1'( rozelína. 

A podle svědectví, zejména z Moravy zachovaných, bylaJedlI11ta již od konce 16. století na ústupu. Při témž učení ve sborech IlI,ltnkých a v kostelích evangelických odlišovaly Jednotu téměř P II její řády a mravní požadavky. Lidí, kteří by tyto přednosti 'il dlovali tak, aby na sebe brali zvýšené závazky, které Jednota "rl ~vých údů požadovala, ubývalo. Přístupy ustávaly. Ostatně I 1111 avní požadavky byly snižovány, aby byl zastaven odliv méně 11I'llivých údů. V J((:r.otě, která se vždy oživovala horlivostí členů lm {- získaných, trvali již jen ti, kdo se v ní zrodili. A i je držela 
jednotě v nej(dr,cm FlíFCě jťll tradiční zbožnost po otcích. 
I Idy od starších dob platné se mdle zachovávaly. Jednota jalo, 1.1 podle úsudku svých vlastních kritických členů tak, že by bez I" II nepřátel ,sama tak tiše zmizeti ajako dohořelá svíčka zhas'lilii musela' [Komenský, Otázky některé o Jednotě, r. 1631]' 
I',d II'S jevil se zevně i malostí mnoha sborů o několika desítkách I " z nichžjm hrstka se sešla k l:ohoslužbám. Tento stav zarážel I 1,1 trské kněze. Ně:kolik mladých kněží moravských podalo I dll Starším memorandum, v ntmž doporučili spojení s církví III 'el.ickou, aby bylo ukončeno zbytečné tříštění a nehospodárI I I ynaložené práce. Spojení včasné, dokud Jednota má ještě borů a kněží i řádu a kázně, aby mohla evangelické církvi 
I IH t skutečným duchovním přínosem. 
I'ýmž směrem se vlastně nesla také literární činnost bratr- 
shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;8;(15150,0);(0,0);(0,21483);(13898,21483);(13898,18704);(21473,18704);(21473,10347);(15150,10347)posrelh0posrelv0pib
353