shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;30;(21492,0);(0,0);(0,1144);(2077,1144);(2077,2725);(3467,2725);(3467,3359);(3810,3359);(3810,5572);(3467,5572);(3467,6243);(3106,6243);(3106,8614);(3810,8614);(3810,10195);(4497,10195);(4497,12013);(3810,12013);(3810,13396);(4154,13396);(4154,14779);(2763,14779);(2763,15728);(2420,15728);(2420,17072);(3810,17072);(3810,19444);(3467,19444);(3467,21498);(21492,21498)posrelh0posrelv0pib
Majestát (16°9) 

léhalo tu na staroutrakvisty, tu na delegáty měst, aby spojl' řady podobojích byly rozraženy. Úsilí jesuitsky smýšlejících k tolíků se však nepodařilo znemožnit vydání majestátu. Nejv kancléř Zdeněk z Lobkovic odepřel jej podepsat. Mírnější katol zadrželi své horlivce od občanské války. Mezi evangelíky a kal líky bylo sjednáno ,Porovnání mezi stranou podjednou a po obojí', jímž byl upraven vzájemný poměr v jednotlivostech, základě rovnoprávnosti. Evangelická strana neměla v úmy I činit katolíkům násilí, třeba byli v naprosté menšině asi JO Cl Význam Majestátu záleží právě v uskutečnění této myšI 1\ svobody vyznání, kterou si vymáhá většina, nechtíc činit új' menšině - menšině ovšem mocné podporou vlády a mezinárodn ho katolicismu' - jsouc spokojena konečným dosažením spravl livého cíle, o nějž zápasila celá desítiletí. Majestát i ,Porovn{\ bylo zapsáno do zemských desek a náboženská rovnoprávlH obou vyznání se stala zákonem. Byl to jeden z vrcholný 
okamžiků českých d~jin. 

V průběhu jednání se opakovaly s katolické strany i telili krát, jako r. 1575, pokusy oddělit Bratry od evangelíků. Ale j vůdčí postavení Budovcovo, jenž zatím postoupil do pansk{'1 stavu, v čele Bratří i evangelíků ukazovalo na jejich pevné SpI jenectví, které sneslo zatěžkávací zkoušku. ,Pán Bůh ráčil sta pod obojí u víře svaté spojiti a k tomu srdce jejich nakloniti, připověděli při téže víře všickni státi a trvati,' pověděl o (ll Budovec. Se své strany přirovnal rozdíly mezi Bratry a podob jími k rozdílu mezi mnišskými řády katolické církve. Vidčl I jen v různosti řádů. Ta svazek křesťanské lásky neruší. ČI', konfese mu platila, aniž proto zavrhoval jiná evangelii 
vyznání. 
Významné bylo, že se podařilo pro společný postup zís 

i nečetné zbylé staroutrakvisty, jejichž kněží přicházeli do snčm aby se přiWásili k České konfesi. Rozdíl mezi nimi a novolllr kvisty ještě dozníval, ale podařilo se zamezit vážnější nesila v tom směru. Pro budoucnost byla závažnější výrazně lutl" \ orientace některých pánů, i hraběte Šlika, podněcovaná plOl kalvínským a protibratrským horlením saských bohoslo\'1 
344 
Výrazní luteráni. Bratří 

I,vláště Polykarpa Leysera. Leyser náležel k těm theologům, kteří t.ólstávali luterské učení z Wubokého přesvědčení o jeho naprosté ,I jedinečné pravdivosti a kalvínství pokládali z té duše za hrozné ('cstí, k nesmírné škodě evangelíků obojího vyznání. Jeden z Ley- 

l'rových spisů, které byly i v českých zemích známy, je výmluvně 1I,ldepsán ,Ob, wie und warumb man lieber mit den Papisten 
: 'meinschaft haben und gleichsam mehr Vertrauen zu ihnen Il'agen solle, denn mit und zu den Calvinisten'. I po vydání 1ajestátu naléhal na hraběte Šlika, aby se odvrátil od spojení Bratry a s kalvinisty. Luteráni takto podněcovaní chtěli, aby , I' eská konfese vykládala ve smyslu Formule svornosti a stranili " Bratří i některých novoutrakvistických kněží jako kalvinistů. \ k převahu zcela rozhodnou měli mezi evangelíky ti, kdo si tradicích české reformace rozuměli s Bratřími v důraze na ži- 
!ltní důsledky evangelia a nezacházeli do dogmatické výlučnosti. 

I :t1sto mluvili o České konfesi jako o shodné s Augsburskou l,kLerouž někteří Augšpurskou jmenují'], tuto pak pojímali jako 1I\)l'cně evangelické vyznání. 
Bratrští senioři se jednání příliš neúčastnili. Ponechávali slovo I~ šlechtě. Nešlo ostatně o sepisování nové konfese. Ale není Ilbec stopy po tom, že by se mezi nimi ozval nesouhlas sjednáII lil stavovských zástupců Jednoty. Na sandoměřském jednání IIlt'li bohoslovci všech tří polských církví větší účast - tam bylo ill'l)a přemáhat konfesijní rozdíly společnou věroučnou formulí. 
1 lIioři poučení zkušenostmi chápali již docela nutnost těsného pnjmí s evangelíky a viděli v Českém vyznání společnou záIl.ldnu pro různé směry, v české církvi vedle sebe existující. PaIIIt1tovali, že bylo sepsáno a císaři Maxmiliánovi podáno i jejich JlIIt'-nem. Aby prokázali, že se k němu plně Wásí, vydali je již I I (j 8 s předmluvou, kde se k němu přihlašují jako ke konfesi IllIhlasné s Bratrskou ve všech podstatných článcích. Margi- 
II dní sumáře tu i tam prozrazují výklad bratrské linii bližší. Petr 
"I z Rožmberka dal vytisknout i německý překlad České konI, I, Konfesi svou Bratří ovšem neodvolali, a nebyla-li od té doby II doma česky tištěna, neznamená to mnoho. Vyšla totiž právě I I ()()7 a bělohorská pohroma nový tisk oddálila, takže se ho 
345