shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;32;(21500,0);(0,0);(0,1286);(5288,1286);(5288,2457);(5616,2457);(5616,4251);(4616,4251);(4616,8974);(3635,8974);(3635,9324);(4961,9324);(4961,10846);(5616,10846);(5616,12602);(4616,12602);(4616,13110);(3962,13110);(3962,14671);(3635,14671);(3635,15412);(4289,15412);(4289,16737);(3635,16737);(3635,17987);(1981,17987);(1981,18806);(1653,18806);(1653,19625);(2308,19625);(2308,21499);(21500,21499)posrelh0posrelv0pib
Václav Budovec z Budova 

na obranu Jednoty a svobody svědomí vůbec po císařském mandátu z předminulého roku. O čtyři léta později měl hotové česk církevní dějiny od kostnického koncilu, založené ve studiu pramenů, a zároveň psal ,Kroniku duchovní', vedenou od stvořen světa, s obsáhlými náboženskými úvahami, jimiž provází cestu církve věky od Boha uloženými a její zápas s Antikristem. Povězme hned zde, že se vedle těchto českých spisů, jež zůstal v rukopise, latinským spiskem ,Martini Lutheri Antisocinus [I614J vložil do konfesijní polemiky, aby podobně jako Bez. na adresu luterských odpůrců Calvinových dovodil, že predestinačně učil i Luther; že své náboženské spisy vydal latinsk v souboru ,Circulus horologii lunaris et solaris' [I616J a česk ve druhém zpracování ,Antialkoranu' [I614J, že napsal koliker vypsání sněmů a politických akcí, jichž byl předním účastníkem v letech 1603-1610, jak hned vypovíme, abychom povážili neobyčejnou literární aktivitu muže plného činnosti politick . 

Jemu byla veřejná práce kusem vyznání víry. Na sněme h uchvacoval náboženskými projevy, jež přecházely v kázán ~ vroucí modlitby. Svým zjevem zbožného rytíře literáta a politIka podobal se svému francouzskému příteli Filipovi du Pl ssis-Mornay nebo Agrippovi d'Aubigné. Byl to v Jednotě typ nový a přece bratrský, při všem silném kalvínském vlivu, j nf. Budovce pronikl. Bratrem zůstával zejména v prostotě svélll náboženského ujištění, v oddanosti do vůle Boží, ve velik křesťanské toleranci. Ani on do ní nedovedl pojmout sociniány, proti nimž napsal pro svého syna Adama celý traktát, aby jej va roval před jejich protitrojičním učením. Právě učení o Božsk Trojici mu bylo společným základem křesťanství v obraně proll Islamu, k níž chtěl burcovat křesťanstvo a odvolat je od vnitřnírh sporů. Narazil ovšem na nepochopení útočného jesuitskélu katolictví. Volal-li po jednotě křesťanů vůči vyznavačům AlIa hovým, pokládal tím spíše za nepodstatné rozdíly dělící eViln gelické církve, třebaže své bratrsko-kalvínské stanovisko n zakrýval. Byl přirozeným mluvčím všech evangelíků, kdyžr. 160 vystoupil jejich jménem na zemském sněmu i po něm. S vystoupení zaplatil nemilostí u císaře. Zůstal však nezastraš( 
340 
K arel st. Z Žerotína 

pro příští úkoly, kteréjej našly v pohnutých letech 1608-1609 Il:i ně jako jeho moravského mladšího druha Žerotína. 

Karel starší Z Žerotína [1564- 1636J pocházel z velmi bohaté I ('skomoravské panské rodiny. Jeho otec Jan se často osvědčil l"k věrný člen a ochránce Jednoty i jako podporovatel jejího Iil<'rárního díla. Karel cestoval a vzdělával se, jako Budovec, I "clu let v protestantské západní Evropě. Studoval ve Štrasburku, 
Ileidelberku, v Basileji, v Ženevě, v Orléansu. Ve Francii se 1,Iížil i s Jindřichem Navarrským, jehož boj jej zaujal tou měrou, " se pak 1591 - 1592 účastnil občanské války ve Francii v jeho njsku. Poznal Nizozemí i Anglii a dvůr královny Alžběty. VyIIIpoval jako bohatý moravský pán a poutal pozornost k sobě , k své zemi. Získal si rozhled po bohosloví i po současných polIu"'rcch politických, jemné vzdělání, znalost několika cizích ja- 
ků, jichž rád užíval v hojné korespondenci s přáteli, které si tolika zemích získal, maje zároveň velikou úctu k jazyku rodlit' mu a blahoslavovskou zálibu v jeho čistotě. Sblížil se s církví 1,'lclrmovanou a s jejím bohoslovím. Zašel však příliš daleko do Itl šlcnek o predestinaci a pracně překonával pochybnosti, které I' I naplnily v zahloubání nad otázkou vlastního vyvolení. Vy111"llil se z nich pomocí spisu ,Schola tentationum' od Oty ( :,Ismana ze Stade, jejž mu dal do rukou přítel Budovec. S auto" III si pak dopisoval pln vděčnosti za knihu, kterou, jak věřil, I :,lsman napsal z Božího vnuknutí i k jeho vysvobození z osidel dlil>dských nejistot. Tím více přilnul nyní k prosté, nespekulatlVllí zbožnosti bratrské. Byl Jednotě srdečně oddán a podporoval I' II('méně než jeho otec. Do veřejného života vstupoval s vědoIIllm odpovědnosti člena svého stavu za vlast. Byl nábožensky 
tl.lsmlivý, spravedlivý i vůči katolíkům, ba i vůči Židům v jejich lit" cch. Společenství Bratří s evangelíky k obhajobě svobody It dlOžcnstvÍ bylo mu stejně samozřejmé jako Budovcovi. Častá I IIIIravost a úmrtí v rodině tísnily však Žerotína, podlamovaly " Iln vytrvalost, vystavenou nesnázím se strany osobních odpůrců, 1,1 I. se na Moravě rozmáhala katolická strana a domáhala se Itlll i bez mravních rozpaků intrikami a pomluvami. I Žerotín 11111 hyl vydán na pospas. Pomoc poskytnutá králi Jindřichovi IV. 
341