shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;20;(21500,0);(0,0);(0,1350);(7054,1350);(7054,6328);(6446,6328);(6446,7100);(7678,7100);(7678,8916);(7054,8916);(7054,12930);(7358,12930);(7358,15053);(7054,15053);(7054,17136);(6750,17136);(6750,18449);(7982,18449);(7982,21499);(21500,21499)posrelh0posrelv0pib
K ázeň nad kněžími 

svědomÍ. O jeho mravním životě podávali ostatně písemll svědectví soudcové jeho sboru, osobně i duchovní správce II synodu přítomný. Ordinace se dála s postem a s modlitbilll\ slavnostně za účasti sboru, v němž synod zasedal. V domácí II sboru byl pak mladý kněz ještě seniorem ,uvozován v službu' při čemž jako zevní, ale pro bratrské pojetí kněžství příznařll symbol úřadu obdržel do rukou agendu. Při některém správl sloužilo vedle jáhnů i více mladých kněží, než byli POVČl'l'lI samostatnou správou sboru. Ukázala se potřeba upravit jejil I spolupůsobení s představeným. Jemu ukládá tento řád, ah přijímal s důvěrou ty mladé kněze, jež mu Úzká rada k nI( určí, aby je nezanedbával uvádět do správy sboru s případnýn napomínáním, ale se šetřením jejich cti před sborem. Oni op. I jsou jemu povinni důvěrou a respektem kjeho přednímu postavcul Jemu mají ponechávat přísné domluvy, k jeho rozhodujícím II slovu mají údy sboru odkazovat [1565; D 219n.]. 
Vedle kněží svému úřadu oddaných, ukázněných, ctihod ných měla Jednota co činit také s neposlušnými, nedbalýmI i nehodnými. I bývali podrobováni kázni, v závažnějších 1"1 padech na synodu. Tak zvídáme ze synodních zápisů, al i z Knihy úmrtí, že byly tomu či onomu knězi vytýkány dlull\ nevhodné výdělky, nenáležitý šat, popíjení, účast na hod('(h vůbec nemístný způsob společenského styku s okolím i s páu\ nebo opět lakomství, výdělečné rozšiřování hospodářství nellf živnosti s přepínáním čeládek tělesnou prací, lenivost v ducllo venské práci, nedbalost v zacházení s inventářem sborov(h, domu, neukázněnost vůči seniorům. Před nekázní nechránilo vyšší vzdělánÍ. Úzká rada měla mnoho nesnází s Lukák" Helicem, jenž pracoval na biblickém překladě, pro jeho nesl.·, lost, svárlivost a zbytečné hádavé disputace, i s velmi vzdělaný" Janem Bernartem, jenž studoval až v Anglii, pro jeho opilsl ,I kterým si mlád ukrátil život [1600]' Ani Starší nebyli z káZII vyňati. B. Jiří Strejc byl [159 I J napomenut pro novou svévolnou ženitbu při sňatku, jejž uzavřel jako vdovec - sňatek ovdovl' lého kněze sám o sobě by kárán nebyl - pro svévolnou staviJu budovy v malém filiálním sboru, pro vzdornost; B. Lan ci" 
332 
Kněžský celibát 

II )()2J pro nevracení vypůjčených knih i zase pro půjčování III' chválených překla~ů a pro hlasitý kalvinismus, jejž Jednota 1I1l'([ veřejností vždy ještě nechtěla přiznat zcela okázale. 
Trestem bývalo zahanbení napomenutím v Úzké radě nebo II I ~ynodu; jindy uloženo odprošení, provedeno přeložení; v tčžil II případech byl provinilý kněz zbaven kněžství nebo i vy1'lllt'Cll z Jednoty. Kající byli po určité době přijímáni zpět. Kdo 
,Ik se provinil smilstvem, nesměl být již nikdy vrácen k duIl!lvní službě [1601J. Třeba takové případy byly řídké, staly I p"cce. Již r. 157 I se nad nimi Starší zarazili ve velmi vážné 1"lradě, aby povážili, co tu činiti k nápravě. Povzbudili se , h\'dlivému dohledu na bratrské domy a na kněze, ,a tak I "urgování archy Páně, aby nás sám Pán Bůh hrozně nevyI",,~oval a ven z Siona oknem neb dveřmi po hlavě nevyházel' II) :.!32 n.J. Hledat lék v dopuštění ženitby kněžím, stále ještě 
pl,LVidla svobodným, zdálo se jim vhodné jen v případech 11,ljní potřeby. Tu byli hotovi manželství třeba i nařídit. 
Po desítky let vedli Bratří rozpravu o celibátě svých kněžÍ. 

I ('ských poměrech byl dlouho samozřejmý, protože byl ještě I Ilkm také u kněží podobojÍ. V zahraničním protestantismu I ,"dil však rozpaky a výčitky. Bratří se dlouho bránili svými I,Hitními poměry a dokládali, že mají také ženaté kněze. Ale II t.i'lstávali výjimkou. Svobodný stav jevil se Bratřím přece jen ,I\'nějším. Kněžská ženitba znamenala kromě toho zvýšení II II ladů na vydržování kněze i na jeho ubytování a rušila vžitý p"~()b výchovy budoucích kněžÍ. Kněz jako otec rodiny bude t" I ovat o své dítky a nebude dosti volný pro péči o učedníky. 
Polsku, kde se ženitba kněží vžila dříve, byla skutečně brzy I III l'dníky potíž. Ženatí kněží o ně nestáli. Tím více jich k sobě '111(" dil B. Izrael a tím více byl pohoršen, když se oženil ijeho ,llIdl v úřadě, B. Lorenc [1579J, což se i jiným milovníkům 
I II • ('h pořádků bratrských zdálo u biskupa nepřístojné. V ČeIt \( II ještě r. 1598 Úzká rada z 23 žádostí kněží a jáhnů o svol, III k sňatku vyřídila kladně jen dvě bez námitek. Ostatním, 11l11l i třem členům Úzké rady, bylo uloženo, aby se ještě zkušodlllh71]' Je patrné, že kněžské manželství chtěli Bratří i v této 333