shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;28;(21486,0);(0,0);(0,1335);(6036,1335);(6036,5718);(5703,5718);(5703,6553);(6368,6553);(6368,8473);(5039,8473);(5039,10936);(5703,10936);(5703,13065);(4689,13065);(4689,14150);(4024,14150);(4024,15446);(4356,15446);(4356,16446);(5039,16446);(5039,17907);(3691,17907);(3691,19912);(4024,19912);(4024,20621);(4689,20621);(4689,21500);(21486,21500)posrelh0posrelv0pib
Dějepisci Jednoty 

i B. Vavřinec Orlík, jenž kromě toho sestavil s užitím stadí( záznamů knihu úmrtí Jednoty bratrské s velikým počtem zpr, o zemřelých kněžích bratrských. Vedle zpráv pochvalných pn šlehuje tu s velikou otevřeností často pohled ostře kritický. Z, leželo ostatně i na osobním vztahu pisatele, jímž byli po Orlíko [t 1589] Zachariáš Ariston a Bartoloměj Němčanský; dovrd knihu po rok 1606. Do starších dějin Jednoty se zahleděl aul( ,Historie Fratrum'. Věnuje značnou pozornost Kunrátovi Kl. jířovi a obsahuje důležité záznamy o bratrských spisech. Naps ji snad k stáru B. Kálef. Dlouho se v Jednotě pomýšlelo na zretl. gování zápisů schiizí Úzké rady a synodů [dekretů Jednoty/ Práce byla provedena až r. 1617. V zachovaných částech j tato sbírka přebohatou pokladnicí zpráv o vnitřním život 
Bratří. 

Podobný soubor zápisů vznikal i v polské větvi Jednol jejíž dějiny psali B. Izrael, B. Lorenc a zejména B. Turnovsk častými zápisy o cestách a jednáních, konaných v její služh Turnovský usilovalo to, aby v Ostrorogu měla polská Jednot knihovnu a archiv podobný, jako byl v Boleslavi nebo v Ivan čicích. Z jeho pera jsou latinské a polské zápisy a obrany, jejich osnovným thematem je Sandoměřská dohoda, její dojednání, jIl prohlubování i zápas o její udržení. Pozoruhodná je tenden( Turnovského, posílit postavení Jednoty v Polsku a určit i zvláštní úkol poukazy k souvislosti reformace české s círk 
polskou a s pravoslavím. 

B. Jan Jafet, někdy vychovatel synů Adama Slavaty [o něhož si Vilém snad osvojil historický zájem, projevený pa sepsáním obsáhlých pamětí, a jehož si i po svém přestupu vážili potom správce sboru v Horažďovicích, kde r. 1614' zemřel, na psal několik spisů historicko-apologetických [,Hlas strážného' ,Meč Goliášův', ,Historia o původu Jednoty']' Zabývá se v nit zejména otázkou apoštolské sukcese u Bratří, a třeba že i on II prvním místě zdůrazňuje, že tato posloupnost záleží v trvání II apoštolské víře, dovozuje ji i po stránce osobní, a to od valdl'lI ských. Tvrdí pak, že nebyla ani v době věznění Augustova PI'I rušena. Tu proráží tendence a úprava historických faktů, kdcžI( 
300 
Poměry v Polsku po r. I5 7 2 III1"k B. Jafet založil své cenné práce v kritickém 1",lInCnů o nejstarších bratrských dějinách. 
hodnocení 
IIISTAVENÍ JEDNOTY v Polsku bylo v téže době za tlaku I .Ilolické strany mnohem svízelnější a složitější. Smrtí Zikn;lUn~ tl I II. Augusta [1572] vymřel jagellonský rod. Za bezkralovl I"tlžívala i bratrská šlechta ruch ?říprav a. a?itace před novou ,libou. Netvořila jednotnou skupmu. Jedm, jako Rafael LeszI'lski, se přidali ke kandidatuře habsburské. PřispÍva~a k tom~ " \( lIje, že zvolení MaxIniliánova. syna A~nošta ť~:nOCI bratr;k; I, (hty prospěje Jednotě v Polsku 1 v Čechach k vetslmu uvolne~~. lilií jako vévoda Jan Krotowski, byli pro cara Ivana v nade Jl, 

, j;'ho volba na polský trůn zakončí vl:klé ~ep~~telstvÍ rusk~I',tlské. Zvolen však byl franco~zský prmc JI~~n:h d~ ValOls, II '" protestanté přijali s obavann, po bartolorr:ej~ke ~OCI poch~Illldnými. Vymohli si však, že v koruno;acm pn~~ze mUSIl l"ltvrdit zásadu náboženské snášeliv~sti, VYjádřenou jlZ ,za ?ezI I ,doví v t. zv. Varšavské konfederacl z r. 1573. Stavove nabo- 
I IIsky rozdělení [dissidentes, což tehdy zahrnovalo i katolíky] IIbili si v ní dodržovat vzájemně mír a prohlásili, že se pro "'I.díl v náboženství nemá proti nikomu zakročovat násilím, lI"konce ne s krveprolitím. Stavové nebudou pomáhat žádné II hnosti v takové násilné akci, nýbrž ujmou se postiženého. 
I nllrcderace nebyla přijata od biskupů, byla však na dlouhou ·1. ,lm důležitou zákonnou ochranou evangelíků proti násilí rltuhé strany. Jindřich po několika měsících vlády prchl [1574] Polska do Francie, když se tam uprázdnil královský trůn 1I111í jeho bratra Karla IX. Za druhého bczkrálovÍ oži~la 0,rě; 
" Ibsburská kandidatura a hlasy velmožů byl zvolen sam Clsar I. '"milián, nižší šlechta však proti němu prosadila sedmihradI I II vévodu Štěpána Báthoryho [1575-1586]. Báthory byl ka1,,1 ik a přál rekatolisaci země, bránil však násilí a trestal jC, kde I II{-mu proti evangelíkům došlo. Na druhé. s.:raně p~~poroval I ,ilolickou církev v úsilí o smír [,komposlcl] meZI slechtou , Iliskupy, kteří žádali obnovení starých práv, vrácení církevních I ltkl'" desátků i kostelů. Bylo osudné, že reformace v Polsku 
301