Útoky nového katolictví 

NA POLEMICKÝCH výpadech nebylo však dosti. Nunriu Bonhomini rozšířil a prohloubil v červnu roku 1584 návrh L., noyův z.r. 1577 pamětním spisem, v němž nebylo zapomenuli na Bratry; proti nim radil nuncius přísně zakročit a dával v úvahu zda by kacíři neměli být z Čech vypověděni. Šlo vědomě o dloll holetý plán. Ale již v červenci byl opět jednou obnoven Jakub,IÁ mandát. Bratří v něm viděli odpověď vlády na vstup Petra Vok. z Rožmberka do Jednoty. Nebyl příliš důsledně prováděn. Stil vové podobojí stáli většinou při Bratřích podle slibu z r. 157f a platila zásada, že v náboženských věcech rozhoduje na každén panství jeho pán. Bratrské sbory se v následujících letech spíš, rozmáhaly i v královských městech i tam, kde byly postižen pronásledováním po šmalkaldské válce. Ti katoličtí páni, ktel se pod vlivem jesuitů dali získat pro útočné ,nové katolictví' začínali však již v poslední čtvrtině století protireformaci na svých statcích, často i tvrdými prostředky. Vratislav z Pernštejna jenž v dřívějších letech po příkladě svých předků Jednotě přál, povolal z návodu své španělské manželky Marie Manriquez d, Lara [1579J jesuity k pokatoličení Litomyšle, jejímž byl pánem. Brzy potom zahájil protireformaci v Lanškrouně a jinde na svých přilehlých panstvích. Když r. 1582 zemřel, ulevilo se zde Bratřím, v Litomyšli však jeho vdova v potlačování Bratří i evangelík I' pokračovala. 

V Mladé Boleslavi trval bratrský sbor nadále pod ochranou synů pana Arnošta Krajíře, z nichž bratry přežil nejmladší Adam. Na boleslavském zámku nevládly již přísné mravy. B. Kálef musil vyloučit jednu ze sester pana Adama z Jednoty, protože hříšně porušila panenství. Poněvadž se provinila s ncurozeným mužem, postihla ji ostatně i stavovská degradace a vydědění. Vzápětí však byl ze sboru vyloučen i pan Adam pro opilství a tanec uspořádaný na zámku [1577]. Pán se ncpokořil, nemstil se však, ani nevstoupil do církve podobojí, jak byl k obojímu vybízen, a místo návštěvy sboru čítal své čeledi Augustova kázání ze ,Summovníku'. Bratří viděli Boží trest proti Krajířům i proti zvlažnělému sboru, když panství Krajířů nad městem vzalo v dalších letech zasvé a s ním i ochrana které tu 
, 
296 
shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;16;(21490,0);(905,0);(905,4682);(1358,4682);(1358,7178);(0,7178);(0,7724);(452,7724);(452,7803);(1358,7803);(1358,8738);(1810,8738);(1810,10456);(3645,10456);(3645,21499);(21490,21499)posrelh0posrelv0pib
Ohrožení Ml. Boleslavě 

III I t H od vrchnosti požívali. R. 1580 byl by Adam město málem II Ilil pokutou za porušení zemského míru. Užil ~ási~ v souIIlmém sporu s urozenými sousedy. R. 1588 zemrel pko pol, dllí mužský potomek svého rodu. Vdova po něm, Marta 

('S lice, podle soudu Václava Březana žena velmi zl~~ivá, I dOJná a dravá, na chudé lidi nemilosrdná, stala se katolIckou. 
II ila se o dědictví se dvěma sestrami pana Adama, které byly 

I tl (lI1CC lstivě donuceny prodat město s velikou ztrátou Jiřímu I.nbkovic, horlivému katolíkovi, jenž se činil ochráncem paní I II (y, pracoval však i proti ní pro sebe. Bratř~m hrozilo ~~ , {'ho pána a od jesuitů jím přivedených velIké nebezpeCl. 

I k.tlo se celé Jednoty při postavení, které v ní boleslavský sbor .I dlouho zaujímal. B. Kálef se uchýlil do Brandýsa n. O. , 1,1111 téhož roku zemřel. V brandýském pánu Karlu st. z Že'1IIIa, brzy potom manželu jedné z Krajířoven, a v Petru tll ovi našli však Bratří náhradu za Krajíře. Vlivem obou pánů t I, , io boleslavské panství zakrátko do. rukou lu~erá~a ~?huslava I" hyma z Lobkovic. Nový pán se SIce pok~Sll pnpoJlt Brat:~ Iiltl'rské církvi, oni však obstáli. Když pak Sl r. 1595 boleslavstl 
I II l'ané vykoupili plnou svobodu a stali se královským městem, lil"li si Bratří a luteráni vzájemnou dohodu, lásku a rovnoI IVIIOSt. Tu již mohl [1595J na boleslavský Karmel přesídle~ I d('mv nástupce B. Jan Efraim, do té doby správce sboru ve VSI III( homěřicích u Prahy, odkud pečoval i o pražské Bratry. Od I lM byl po smrti B. Eneáše sudím Jednoty. 
Těžší ranou než dočasné ohrožení boleslavského sboru byly 1,,11 , které Bratří utrpěli odstupy. Nebyly tak hojné jako v pro~ I' 1,1I1lSké šlechtě v Polsku, šlo však o muže, kteří své schopnosti I' !.lvili,vzápětí do služby protireformace. Pa~ Adam Slavata I :ldLlmu, z předního rodu bratrského v Čechach, byl hluboce llllloucen když se rozneslo [1597J, že se jeden z jeho synů, tll 111, staľ katolíkem. Na otcovy listy, jimiž jej volal zpět k čisté I II předků a v nichž trpce želel, že mu dopustil cestovat po dlllické Italii, odpovídal rozsáhlými výklady o pravdě kato- 
I II II náboženství. Těžko věřit, že je psal bez přispění svých I"' '('h duchovních rádců a že přestoupil z důvodů vskutku 297