Úsilí o náboženskou svobodu 

prosba, učiněná z návrhu Augustova, aby Bratří směli otevří své sbory, když byly vypsány modlitby za zdar tažení proť Tur~~m [1566]. Je ~rý dosti kostelů v Čechách, ve kterých s Brat:~ ~o~ou modlIt. Z Pardubic, na králově panství, byli Brat~I tehoz roku vypověděni; obrátili se do Prostějova a pal VratIslav z Pernštejna je přijal s chválou jejich chování a zbož nos ti. Nepomohlo veřejné věnování císaři v německém kanci nále bratrském [1566], jehož výtisk odevzdali moravští bratršt páni s Oldřichem z Kounic v čele císaři ve Vídni v audien i vyjednané Vratislavem z Pernštejna, aby se přitom za své českc spolubratry přimluvili. Neprospěl ani odchod arciknížete Ferdinanda z úřadu českého místodržícího do Tyrol (1567]. Maxmilián dokonce obnovil Jakubský mandát [1568]. 
Šlechta podobojí usilovala o náboženskou svobodu zárovd. s Bratřími. Vyžádala si zrušení kompaktát jako zemského zákona, protože přítomné potřebě novoutrakvistů již dávno n ~~ovovala [1567]' Místo kompaktát se dovolávali prostě zásady ndIt se ve víře a v uspořádání církve podle Božího slova a zam~šleli si vymoci od krále uznání Augsburské konfese. Od r. 1555 m~~~ zákonn?u platnost v Říši; i v obojích Rakousích ji Maxrmhan povolIl tamním stavům [1568]; v Čechách se Augsburského vyznání výslovně přidrželi nejen Němci reformaci získaní ~eji:hž počet, st~le rostl, ale i mnozí Češi; k tomu měla Augustan~ jmeno vyznam obecně evangelického. Páni zvali i Bratry ke společnému postupu v té věci [1571] a nazvali je svými milými b~atry, ba připojili uznalý projev očekávání, že jim Bratří budou n~P?mocm k zavv~~~ní lepšího řádu v církvi. Bylo to vítané podam ruky a Bratn jl neodInítli. Pověděli jsme již, že B. Augusta toho roku jednal s administrátorem podobojí a že se Úzká rada otázkou poměru k Augsburské konfesi vážně zabývala za vedení Blahoslavova. Ale přičiněním staroutrakvistů a hlavně katolíktl vyzněla akce u panovníka bez úspěchu. 
Přímé pronásledování na Bratry v době Maxmiliánově kroml" p~rdubického případu již nedolehlo. Obecná nespokojenost s jeho postupem vůči evangelíkům si vynutila jistou úlevu takže žaloby kněží na bratrská shromáždění zůstávaly nevyš~třeny. 
264 
shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;16;(21486,0);(0,0);(0,812);(5703,812);(5703,3571);(5371,3571);(5371,4573);(6036,4573);(6036,6895);(4024,6895);(4024,8021);(6036,8021);(6036,8775);(8048,8775);(8048,21498);(21486,21498)posrelh0posrelv0pib
Noví senioři. Život sborů 

To byla situace, za níž zemřeli ob~. před~í senioři Jed~oty, 1I1.t1lOslav i Augusta. Nové volby na jejIch mIst.a nebyl~ :~eb.a. II pL'cd smrtí Blahoslavovou, v říjnu 1571, byh ~volem tn bzs- 

"/lIl1Ié: Ondřej Štefan [t 1577] pro Moravu se ,sIdle:n ~ !.~an,ll ch po bok Blahoslavovi, pro Čechy Jan Kalef, jenz JIZ za 1\ Roha sloužil v Mladé Boleslavi, byl tu nyní postaven vedle 1\ ugusty a odtud vedl Jednotu v Čechách až do r. 1588, kdy 
I ",h.l a B. Lorcnc [t 1587] pro Polsko, kde působil vedle I Izr~ele v Ostrorogu. Úřad sudího zastávali krátký čas B. Bla1,,1 l:tv s B. Izraelem. Nyní v něm setrval B. Izrael sám a vykoná~ 

tl jej nejprve z Polska, od r. 1579 z Lipník~ až do své smr:I , I r,88. Úřad písařů byl svěřen B. ŠtefanOVI a B. LorencovI. 
.) Bratrští Starší pokračovali v péči o vnitř~í rozvoj sbor.~ I II udržení samostatné existence Jednoty vedle cukve podobojI , I II Ilcrské. Bylo potřebí vyrovnávat se s poklesem kázně ve sbo:ech, lili lo-li co platit stálé poukazování, že se s jir:ý~ círk:emI r:eIII11hou zcela spojit pro nedostatek řádu va kazn~.vv mch. ČlII~ I'II'ffi měla Jednota vynikat v této dobe, kdy, J,lz byl. p~trny ilit lck přístupů z podobojích, protože ťrobuzevlll }ed~otli~~I ~~II /..dijiŽ v české a moravské církvi uč;n: do z~acn: mIryv?Clste~:, 
IllIcčně evangelické? Bylo třeba dbat 1 na uroven knezI a k~ezI {'ho dorostu, zvláště když v této době i v české Jednotě - jako II "l-CO dříve v Polsku - docházelo častěji k sňatkům kněží I l(jich rodinný život dával nový ráz živo:u ': b~atrský~h dome,ch: 111.\ll-Í nemohli nevidět, že se rozdíl meZI mrm a meZI ostatmrm 
	'I'skými evangelíky zmenšuje. 	. 	, 	, 
Že však proto nijak neInínili upustIt od sve vlastm cesty, 
III .lzuje zejména zájem o správné vyjádření vlastního vyznání 
I a o jeho publikaci v míře co největší. Naléhayým úkolem II vilo se Bratřím, aby byl pořízen nový latinský te::.t, kon~~~~. l'It'klad Buriana Sobka z Kornic z r. 1538 nebyl nejstastnejSI. I z loho důvodu byli Bratří tolikrát vybízeni, aby své učení vy\.Il\l'ovali jasněji. Zatím pak byla již v českém, německém a pol~ 
\ {'111 textu v oběhu redakce Červenkova z r. 1561, opakovana I \ r, 64. R. 1558 vydal Flacius táborskou konfesi Mikuláš~ IlIsk)upce pod jménem konfese valdenské, jak tím jménem byh 
265