KuJavští reformovaní. Luteráni 

s tamními kalvi~i~ty, vvedený~i Andrzejem Prazmowským, kaz~:.el~m v Radzlejowe. Po predchozÍch dosti ostrých třenicí h ?njah Bratrskou konfesi a bratrský řád církevní kázně. Shodli SI 1 na společenství při večeři Páně, kterou nadále přijímali stojícc kdežto Bratří klekali. Naproti tomu se Malopolané nadále klonili ke ~1carům,a přijali Druhou konfesi helvetskou z r. 1566 brzy po jejIm vydam. Bratřím hověl tento stav lépe než dřívější domlouvání o úzké shodě, v níž měli upouštět od svého vyznání a od svých řádů. Je ovšem příznačné, že od r. 1562 přicházeli polští ~ratrští s:u~enti s.tále hojněji do Heidelberku nebo přímo do Švycar, takze 1 mezI Bratry kalvínský směr sílel. 

SVÍZELN:Ě]I se vyvíjel poměr Je luteránům, již i proto že se luterství nově rozmáh.alo ve městech i mezi šlechtou' právě v Velkopolsku, kd.e byh Bratří s málo výjimkami soustředěni. Když se r. 1558 pokusIl Antonín Bodenstein získat působiště v Poznani ~ sou~ěži s Jednotou.' .Bratří situaci ovládli a posílili své postavení tIm, ze tu, ustanovIli za stálého německého kazatele B. Jana ~~ryta~skeho, rodem Čecha, jenž tu již prve často kázal, a ustav:h. za jeho v:dení německý sbor vedle polského. Jinak se měly veCl v Torum. Zde od r. 1557 platila Augsburská konfese. Luterský kazatel Benedikt Morgenstern prohlašoval že Bratří šíří rozkol, jestliže tu konají zvláštní shromážděnÍ. Bratří hleděli svůj sbor zachovat v dobré vůli s luterskými, jim však byla samozřejmá zásada jediné zemské, v tomto případě městské církve a Brat~í musili nátlaku luterských kazatelů po delších průtazích uStOUPIt [1563]. Odvolali svého kazatele a svěřili tamní údy drkvi luterské. 

. ~~ toh~to ~poru pracoval Morgenstern proti Jednotě kritik?~ jejIho ucem. Vypracoval proti ní šestnáct článků, jimiž ji vmIl z bludů nebo aspoň z nejasného učenÍ. Namnoze tu šlo o věty, v niC?Ž ~ratří souhlasili s filipisty, kdežto Toruň byla obsazena flaClOVCl. Odtud ostré výtky Toruňských že Bratří mylně pojímají víru, že pokládají dobré skutky a pokání za nutné vedle víry, že nemají jasno v poměru zákona a milosti a v učení • svátostech. Jinak vytýkali Bratřím nesprávné učení o vyvolení, 
254 
shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;6;(21477,0);(1636,0);(1636,4858);(0,4858);(0,21498);(21477,21498)posrelh0posrelv0pib

Luteráni a Bratří 

lIlii Ilistický důraz na mravní úroveň duchovních, tedy bludný II III, že hodnota služby duchovního závisí na jeho mravní I lozkolnictví, lpění na vlastních kněžích, hierarchické zřízení, I' 'pil,íní pravomoci světské vrchnosti či městské rady ustanovovat I'H Itovní správce, závazky při přijímání do Jednoty, které prý I (·Ia podobají novému křtu. V pozadí tu jsou :'Ýtky, kter~ 
I I "I Bratřím vyslovoval již prve Flacius. Torunští je opakovah 
	111l;Víj li. 	. 	.. 
apětí rostlo, když k luterským přecházelz šlechtzcz: nespo~~I II , bratrskou kázní. Bratří vyloučili mocného hrabete Lukase I I" 1.11 pro cizoložství; pana Petra M~czyÍlského z Poznaně 1,,"lo že se ve své rozepři nechtěl podřídit bratrskému sboro- 
11111' soudu a jeho řádu; z neznámé příčiny byl kázní postižen 1111' ,limský kastelán Jan Tomicki. Ti a jiní se cítili volněji lllkvi luterské, která výslovně zamítala instituci bratrských ,,,drCl jako pohrdání soudem světským, jenž přece má své "I 10 v Božím řádu, a vytýkala Jednotě, že své údy příliš poutá 
poslušnosti svých jednou stanovených pořádků. V čele luterské I, I lil Y velkopolské stanul Stanislav z Ostrorog,u,. bratr pan~ I II IIba. Hrabě z Górky umožnil luterským pracl v Poznam. I 11~ II 1565 se luterské sbory organisovaly n.a synodě v Gos:rn~ I (hodně od Lešna] a zvolily dva .superm:ende~ty, z mchz I d o V,ilý, polsky píšící publicista vymkl ErazIm Ghczner, prve I IfII movaný, nyní horlivě luterský kazatel. 
Velkopolští luteráni pokračovali s toruňskými vůči Bra:řím 
, \- ýčitkách z rozkolnictví a z bludů, volali je k nápravě a k sjed1111( ('ní na luterském základě. Na polemické spisy Morgensternovy, I 'll; nadále za luterské polemiku vedl, odpovídal za Bratry ze"'ll na B. Lorenc, dobrý theolog a latinik, dyojí ,Responsio brevis II incera' [,Krátká a upřímná odpověď', 1565, 1567]. Jde " obsáhlé, bohoslovecky dobře podložené spisy. Ve Velkopolsku '''I li Bratří dosti síly, aby neustoupili. Úzká rada posilovala , 10ravy Bratry v Polsku a odmítala naléhání luterských. Bůh ,1,1 .J cdnotě poznání pravdy a shromáždění kole~ ní dří~: ?ež ,.,,1. .Bratří chtějí s nimi žít v dobrém přátelstVl a slOuzltjIm 
hojnějšímu osvícení i docela se s nimi spolčit, dá-li jim Bůh 
255