Reformovaní a antitrinitáři 

~ynod jednal také o přísaze a o úrocích v podobném smyslu, j~k ~yl~ obojí ~tá~ka řešena v Čechách: přísaha je přípustná, m~o~ vsak ve .j~en~ ~vatých; Půjčování nesmí být na újmu bhzn~ho:v~el~I dulezlte bylo ustanovení o poddaných, v Polsku vel~ u~s~enych. ,~by.nebyl pláč a volání ku Pánu Bohu', maj se mlt pam k hdu mIlostIvě a bez utiskování, robota má být snížena tak, aby poddaní stačili na práci na svých polích, páni ať vedou řádné majetkové knihy, aby poddaný lid nebyl zkracován V(' ~vém majetku. Desátky se však připouštějí. Budou obraceny jednak k výživě kněžÍ, jednak k udržování církevních budov a ,ku ~odpoře ch~d~ch. Společnýuů příspěvky nechť je vydržovana skol a v Kozmmku. Byla to latinská škola dobré úrovně. Druhou podobnou školu měli Bratří snad již tehdy v Lešnč. ~yla do ,zn~čné míry podnikem pánů Leszczynských, kdežto skolu .~ozlll1neckou podporovali zejména Ostrorogové. Bratří ~e majI chovat laskavě a snášenlivě k druhým evangelíkům jen v kd:ž nesniž~jÍ .. svát~~ti na pouhá znamenÍ. Jiné rozdíl; 
v ~cem, vO ~UC?anstII majI být snášeny, ,neboť mocný jest Pán 
a JIm tez ZjeVL'. 

v, ~ližšÍho styku s Malopolany se Bratří v těchto letech vy_ stnhah, dokud nebyla vyjasněna jejich věroučná orientace. Poměr~á s,:,oboda vyznání vedla do Polska po Stancarovi a LismamnOVI celou řadu italských humanistů, kteří jinde neobstáli pro. své r~c!onalistické věroučné názory. Již r. 1558 zde meškal ~eho ~oc:m, spo~~. s ním p.řišel Giorgio Blandrata a získal si přízeň jako lekar, pOZdejI se k mm přidružil Giovanni Valentino Gent~le. Humanistický sklon polských reformovaných způsobil, že tI;O mužové získali mezi nimi přízeň. Imponovali svým vzdělámm. Blandrata byl zvolen za seniora malopolských reformovaných. V diskusích o osobě Kristově, vyvolaných Stancarem ~p~atnili . svou kri.tiku trojičnÍho dogmatu. Laski jim dovedÍ Cellt. Po jeho smrtI se však protitrojiční směr v reformované církvi rozmohl tak, že za vedení Řehoře Pauli ho nabyl r. 1562 _ 1563 vrchu. I mnozí páni, jako Filipowski, byli získáni. Z kazatelů zbyli v kritické chvíli rozkolu při kalvinismu jen tři. Z nich 
se postavil v čelo reformovaných Stanislav Sarnicki, známý nám 
252 
shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;8;(21500,0);(2341,0);(2341,5743);(0,5743);(0,6456);(773,6456);(773,21497);(21500,21497)posrelh0posrelv0pib

Zesílené katolictví v Polsku 

l' z lipnického sjezdu [1558], a obnovil malopolskou refo:~o,IIIOU církev, byť z počátku veluů oslabenou, kter~ za st~leho I pasu s antitrinitáři opět vzrůstala a hledala nym k sve podc' užší vztah k Bratřím. 
Bratří stáli ovšem na straně kalvinistů, ač netajili lítost nad I III, že vůbec vznikaly hádky o tak subtilní věci, jako je podst~~a J IOjice. Dovedli také Polákům vytknout, že si ~~o zma;ky pnIHÚJi sami' proč nesetrvali při Kožuůnecké unu, a mlsto aby , drželi B:atrského vyznání, dali na hlasy cizinců? Ny~ pod1'"I'()vali podle svých sil kalvinisty v poleuůkách, v nichž zejména 
II Jan Lorenc, přední spolupracovník B. Izraele, a B. J.an ROk:ta Iq;latnili své bohoslovecké vzděl~nÍ. ~á:o;eň .~!e~ěh tak pred 
I I'ljností prokázat, že jsou dalecI popuam troJlcmho dogmatu: datnější ovšem byla pomoc, kterou svým souvěrců:n ?osk~th i1H'ologové švýcarští, takže k nim p~lští re:or:nov~rn tIm VIC: 1'1 ilnuli. Bratří projevili svou pravover~ost :. ~Im, ze - ~atrne ,I souhlasu reformovaných - r. 1563 predlozzlz svou ~~rife~~ ~ pol: .Um překladě králi Zikmundovi, jenž ji přijal a r. 1564 JIm Jl ustne 
1'"1 v rdi!. 	v 
Byl to úspěch tím cennější, že se v tě.chto lete~h zacala za 
I dení papežského nuncia opět chápat Člv~~ ~~tolick~ str~n~, 
',Iena' tridentsky'm sněmem, vedle knezI I rada slechtlcu. 
I'llS . . o S '1 ' I' jich návodem vydal král opět edzkty protI prote~t~ntum. lny 
odpor šlechty, zvláště bratrské, jej přiměl, že jedJlc,h vplatnost ,,"l('zil na antitrinitáře. Pro budoucnost bylo osu ne, ze. evan1'1 líci dopouštěli, ba podporovali moc:~sk~ ~.ákro~: pr~tI :vým IlI'dávným souvěrcům. I Bratří opoušteh v JejIch pnp~d~ zasad~ 
ol>ody svědomÍ. Po čase potká totéž proná:ledo,:,arn polsk~ 

, ,Ingelíky a nakonec proti ni~. b,~~~~. upl~t~e~y za!wny, P~O~I ,lliúnům',jak byli polští antitnmtan Clh SOClrnarn take na:yv~m. 
J'lIpření trojičního vyznání, základního dogma~~ ~šec~ krestan~ I ých církví, bylo ovšem v té době obecně P?J~~ano jako hola 
III {-ra a rouhání, od něhož je třeba se odvratIt Jako od otrav- 
III Ilo jedu. 	. 
Poměr k riformovaným utvářel se pak různě. V KUjavsku ll' aj jižně od Toruně] dospěli r. 1565 Bratří k úzké dohodě 253