shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;18;(21500,0);(0,0);(0,820);(4287,820);(4287,3773);(4911,3773);(4911,5496);(6142,5496);(6142,8778);(6446,8778);(6446,11403);(7054,11403);(7054,15591);(7982,15591);(7982,19117);(6446,19117);(6446,21498);(21500,21498)posrelh0posrelv0pib
Laski t. B. Herbert ve Švýcarech 

K veliké škodě polských evangelíků zemřel 8. ledna 15 Jan Laski, nedosáhnuv svých cílů. Přece však byla jeho přičin ním ustavena reformovaná církev malopolská, která v roce jeh smrti dovršila svou organisaci na synod ech v PiÍl.czowě a v Ksi:tži Vedle ní se zřídila reformovaná církev litevská pod ochrano mocného velmože Mikuláše RadziwiHa Černého. Bratří stáli nyn stranou. Nebylo jim však lhostejné, že byl přičiněním Lismanino vým zkalen jejich vztah k švýcarským bohoslovcům, zvláště k Calvinovi. Proto vypravili [1560] do Švýcar B. Jana Roky tu správce sboru kozmineckého, v doprovodu B. Petra Herberta. Spolu dospěli do Tiibink. Tu je zdržel Vergerio svými úsluhami' zůstával v přátelském vztahu k Bratřím až do své smrti [15641. Uvedl posly k vévodovi Kryštofovi, jenž se již prve přimlouval za B. Augustu, nyní pak slíbil dopsat v zájmu Bratří polskému králi i Mik. RadziwiUovi a zval bratrské bohoslovce ke studiu v Tiibinkách. Pozvání užil [1561] zejména B.Jiří Strejc, jenž prv pobyl v Královci, a B. Jindřich Švarc, do té doby vitembersk' student. I vévodův kancléř, theolog Jan Brenz, horlivý luterán, vyslovil souhlas s Bratrskou konfesí. Vergerio by byl rád zdržel Bratry od další cesty. B. Roky ta se skutečně již vrátil do Polska, B. Herbert podnikl však nesnadný úkol až do konce. Wolf gang Mu· sculus v Bernu se ještě dobře pamatoval na písemný styk s Bratřími L 1533 a měl se k Herbertovi nejpřátelštěji. Bullinger a Calvin si dali jednání Bratří vůči polským reformovaným vysvětlit jen zčásti a trvali na kritických poznámkách k Bratrské konfesi v článku o večeři Páně. Listem, jejž Calvin s jinými ženevskými kazateli dal Herbertovi v odpověď, napomenul Bratry, aby st' přimkli těsněji k Polákům. 

Ke sblížení na polské půdě opravdu došlo, když se stupňovaly vnitřní potíže rqormovaných. Byl tu rozpor mezi šlechtou a kazateli, kteří odmítali přemíru vlivu pánů na vedení církve. Bratří byli přirozeně na straně kazatelů. Zejména pak se zostřoval rozkol věroučný. Neklidný Stancaro pokračoval v hlásání svého názoru o Kristu, jenž prý jest jen svým lidstvím prostředníkem mezi člověkem a Bohem. Odtud mu plynul závěr o podřízenosti Syna Otci; pověděli jsme již, že tím, třeba bezděky, připravoval půdu 
250 

Polská větev Jednoty 

'B v, b r na straně kalvinistů, kteří "llllltání Kristova božstvl. v ratn ~ 10 d Vlo r 156 I k obnově 
	. d' r Za tech pomeru os 	. 
	l.11I arovl o plra I. 	d 	Buženinč' po vyřízení 
I "zminecké unie na spol~~ném .ry~~ u v é porozu:Uění zejména 
	'V' h 'v 	tí prohlaseno vzaJemn 	v 
.11 I ČJSIC stiznos 	v 'k 	o t ly organisován" samostatne. 
	, 	v vP' v ale obe CH ve zus a 	:;J', , 
	IIlazcevecere ane, 	h d " 	polských věcech Uzka 
V tom smyslu vedlakroz o ~~arml0561 _ vedle luterských 
	 	t . í - ta se usnaSI . 	v , 
I Hla. e nota s oJ 	., d dV' v,vska úmluvy o pratel- 
	. . o 	.' vb' ÍIm ma o e nveJ 
	, kalvlmstu, s numz ~ oJ V'V Kl' 	na'sleduJ'í' J'sou Bratřím 
	rk 't ktenz 	a vma 	, 
	tvL ,Evange love I, 	., 	,. m sváří a táhnou Bratry za. 
	' vš' Protože se však obOJI navzaJe 	v· "I' k 

	111.1. 	. 	v 	d'l kV' da kdyby se pnpoJl1 e 
 v b e Jednem z a a nv , 
	,I)Ou ta , ze y s 	V" 	b la"stnosti' Kazatele obou 
	, 	o," Bratří pn sve,o zv 	. 
,ll IIhym, zustavaJI, ., I v b 'k Boží a lid je posloucha- 
l vangelických církVI maJI zal s ,uze .nl 7 J'edněmi nebo s druhými 
	, 	' kV ť 	ale úp ne spojem s 	. 
	ll, I za prave res any, 	. Mll k' 	samotny' m konstatuje 
		v' I ŮČI 	a opo s ym 
	IWlll dosu mozne. v:: 	h li ři'mout naši konfesi a naše 
lll.ká rada o rok pozdeJI: nemo ou k- vP ,J dosahUJ' í pravdy jako 
	' 	d v, 	'cesty a z usemm 	. 
	I :Hly, nec t se rZI sve, 	'" 	abychom se napravovalI 
	, 'v·' 	'ale at nenutl nas, 
	IIlrove nasl I my, 	Ol PV't 1 k' chování s J'eJ'ich strany 
	. " h 	k v né vu e 	ra e s e 
podle JeJlc nez ,":se, 'te'n 'm řátelstvím [D 207, 213 n.]. 
I~Oll Bratří oc~otm o~lacet, s ť Jy d Pota v Polsku i vůči Jednotě 
	Větší samostatnostz nabyva a e ni' 	'ho seniora 
	, 	měla v B. Izrae OVl sve 	, 
	(l'skomoravske. Od r. 1557 , v 	d'h V dle něho při- 
	, 	v 	P lsko namestkem su I o. e 
	I"IlŽ byl zaroven pro o 	v. 	. vtev cVeske'ho původu, ale 
	, 	' h k vVí většmou Jes 
bývalo vyznamn~c nez ?v. , h 'ako byl B. Jan Lorenc, 
li'l, k polské práCi trvale pnpoutanyc , J dle něho na 
"/,raelův spolustarší hned odRLkl557 Ja PRotyo:_~eybiÍlski a jiní. 
'v '[ 7 I] Jan o yta an 
rniora povyseny 15 v , ' V' ,'nod a to v Poznani. Sešli se 
Roku 1560 konali polstl Bratnťr~nz sYd 'vídalaJ'eJ'ich přítomnost 
	vv,' " 	Polskym' pomerum o po 	... 
	tll knezl I pam... 	Vt k' senl' ory [seniores politiCI]. 
	'd 'tO Vl chuců za sve s e 	v 
I zvoleni eVI I s ev, adne' rozepre 
	, 	v· 	b 	k' h ánů a rovnat pnp 
Mčli dozírat na ZlVOt r~trs Yoc v Pk' h JeJ'ich funkce měla ovšem 
	. . ., k 	dcove sboru ces yc . 
llH'ZI num P o sou . v v" , ' • a v Čechách nikdy ne- 

Vl' šlechtické společn~su zn~~e/:Zc~:~á.ři voleni ze šlechty ajen (Iošlo k tomu, aby bylI podo m dU' I' m'miž byl i Jakub 
.' r ' ští sou cove, mez 
	pro m. Tito ?O st~ pa~ 	h d' o vy 'živu i bezpečí kněží. 
	)strorog, mělI take pecovat o c u e a 	251 
J
d
I
I
k
d
h