Bratr ské knihy polsky 

svých knih, jmenovitě kancionálu, jejž přeložil reformovaný ka zatel Valentin Brzozowski. Po prvé jej r. 1554 vytiskl Alexandl Oujezdecký v Královci, jenž současně vydal polský Nový Záko v překladě luterského kazatele Jana Seklucyana. [Poměr se pl čase obrátí a Komenský obohatí po stu letech své vydání českéh bratrského zpěvníku překlady písní polských.] Jiné bratrsk překlady následovaly aspoň v rukopisech. Bratří se zřejmě snažili, aby v nové pracovní oblasti co nejvěrněji pokračovali v tendenci českomoravské Jednoty, aby se v kázáních i v písních ozývalo totéž učení, aby sbory povstávaly na základě Slova přijatého sku tečnou vírou, aby byly poutány týmž řádem, aby byl brzy školen i domácí duchovenský dorost týmž způsobem a z těchže příruček jako v původní vlasti Jednoty. B, Izrael změnil hned farll v Ostrorogu v bratrský dům s čeládkou, v níž brzy vynikl synek exulanta z Turnova, Simeon Turnovský, později Izraelův vý. značný spolupracovník a nástupce. 

Na poznaňské Bratry a Sestry doléhalo nejednou nebezpečí konfiskace majetku i ztráty života, ale páni je vytrvale brali v ochranu, kněžstvu navzdory, Byly to dramatické chvíle, kd} Jakub z Ostrorogu s jinými buď ostentativně provázeli obviněnI' až k radnici, nebo přispěchali na pomoc odsouzeným a znemožnili vykonání ortelu [1554]. 

N O V É možnosti se Bratřím zároveň naskýtaly v M alopolsk/( [Krakovsku] ze styku se skupinami evangelíků, které tam vznikaly zatím bez určitého vyhranění. Římské katolictví tu bylo posilováno přítomností královou, jehož sídlem byl Krakov, i universi. tou, která nepřála ani humanismu ani reformaci. Přece však se tll tvořily kroužky humanistů, mezi nimiž se jevil živý zájem o náboženské otázky a o spisy Lutherovy. Andrzej Frycz Modrzewski, autor reformních spisů [,De ecclesia', 1553], poznal české podobojí při návštěvě v Praze r. 1549 a hájil podávání z kalicha. Třeba nepokročil sám k reformaci, chválil hlasitě Bratry pro jejich kázeň. I jinak pronikaly do Malopolska zprávy o Bratřích ajejich spisy četli také italští humanisté, kteří do Polska přicházeli za krále Zikmunda 1., jehož druhá manželka Bona pocházela 
240 
shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;14;(21484,0);(0,0);(0,1355);(6187,1355);(6187,3369);(5826,3369);(5826,4569);(7288,4569);(7288,5925);(6187,5925);(6187,6430);(6908,6430);(6908,21500);(21484,21500)posrelh0posrelv0pib
Reformovaní v Malopolsku 
'Iá k'h rodu Sforzů O reformaci se zvláště zajímal vlivný 
	1111 ns e o. 	, 
I 1,111 csco Stancaro, profesor hebrejštiny v Krakove. F~~n;esc~ 

 ' '[Ll'smanini] Řek rodem z Korfu, někdy frantIskansky 
,I Illanln, " . ", 
' . 'I kra'luo v dvorní kazatel získaný SpISY Lutherovyml JlZ 
1""VlnCla , 	, 	, . b I 
I r.26 posilovaný v odporu k Římu spisy bratrskyrm, y u~ou- 
: III lCaivinovou Institucí, z níž r. 1552 předčít.al Zikm.u.n,doVl II. 
		,t' Z'kmund II. byl podoben HabsburkovI Maxrmhanu II.: 

		1/ '//.1 OVZ. 1 	. .. 	° 
lIt1adších letech jevil zájem o reformacI, čm,I1 p,ro:esta.ntu~ n~~ 
 ';>, k ní přikloní ale setrval v katohcke ClrkVl a tIm Jl 

, I ll, ze se , ., ,., 	Al' , , 
	  'evaze Již r 1550 Jl shbll vernost. 	e Jeste 

, "pomo 	.. 	'Ii . 

  'smanina do Švy' car aby poznal tamm re ormaCl 
I I r)53 pos a '. , ,", k 'I 
'l navázal styk s J' eiími vůdci. Llsmamn venl, ze se ra 
	I .1 >y 	;) 	d'" 	, ďl 1 
"I I avdu rozhodne pro kalvinismus, a tut~ na eJl s ~m. s 1 e 
' I' u něhož zeiména se Lismanin zdrzoval, po nekohk l~t: 

"I vln,;) , , 'k 'vl htI 1 1,\1 polští humanisté a po nich novou ,zves~ ZlS am s ec .:, 
	." 	UO bec klonili k re+ormaci švýcarske. ZatIm co se tehdeJsl 

I II 'Zl se v 	?J l 	• 	• 
lilI 'rslví vyčerpávalo spory mezi filipisty a flaclOvCl, b~la,na v~eIII )u reformace ženevská za vedení Calvinov~ s P~V~Sli ~m~ru I 'k ' okrokového Poláci byli však pro m zaujati zalim Jen 
)1I01l! ave p, 	., 	V 	r 
Itl rchně, takže se při sympatiích pro kal~msmus ~a~ov~n vra~e 1 : lllyšlenkám zwingliovským a dali se vést 1 humamstIckym raclO- 
",tl ismem. 	1 	St 
	P 	í byť počtem nepatrný synod svol a r. 1550 		an- 

, ,lil) d;~Óczowa nad řekou Nidou, jenž se i pro budoucno stal II rdiskem reformovaných. Brzy potom se v Ma~o~olsku o:val , , n o Jednotu. Řehoř Pauli, farář tehdy v Brzezmach, nava~al III r k ' " 'k I ka I 1')53 písemný styk s Úzkou radou. Došlo . vyme~~, ~e Ol 
I I é" zatím jen všeobecného obsahu; Bratří Sl nebyli ,JISti boho- 
 'cky'm zaměřením polského kazatele. Malopolskych protes- 

	II ( 			k V" b I' t hl ě 
		• 	. , 	"b' alo Vedle nemnoha neZl y 1 o avn 
I Ilitu mezltlm pn yv . 	, k 
I btici humanismem rovněž připravení k odstupu od Clr ve I I 'ké : k pokrokovému hledisku na náboženské otázky. Šlechta IIII\S , • v, h b ou 
" IHly v Polsku tvořila pokrokovou inteh~en:~, z~ac~e "y nv ' 
1111 ým podnětům přístupnou, v duchovmm Zlvote ;~dc~ sl~zku 1llloda. Zájem o reformaci v ní valem rostl. I?,o h,l~dam nabozen- 
1,110 vkládaly se i vlivy politické a hospodarske Jako ve Velko- 
241 
I
I
I
I
h
l
k
u
p
r
1
1
L
l
(
I
I