Výklad Zj. I3· Péče o kněžský dorost 
	práce než J' eiím d h 	v 
	;} 	uc em a smerem' tu mohl 

theologie prosté nespekul ti 'k 'kv, pro svou zásadu cené o v k' 'b ' a vru, e restanskému životu obrá. ce avat o ecny souhlas. 
Střízlivost se jeví i v ukázce Bl hl' 
	jakou podal [1566] v'l v. 	a os avovy bzblické exegese 
	. 	pn eZltostným vy 'kl d 	V", 	.' 

Zjevení. Odmítá tu katolick 'h fl' a e.m trmacte kapItoly 
z konce této kapitoly vykl~ dO fam ~tIstu, Jenž známé číslo 666 měrou, ale dovodí že by k vav a ,n~h uthera. Neoplácí rovnou 
	, 	reseru za ady kd . t v, 	, 

[pokud k němu vůbec lze d v ' o Je u pnmo mměn 
los ti římských i církevních dO;.fet]b b~i~ ~otřebí ~elmi dobré znaa biblicky' ch knih" V'b J, n, e I:eho studIa knihy Zjevení 
	Jl pn uznych a ze1m' 	. v 	, 
	smyslu těchto řečí N d 	v 	;} ena postIzeru vlastního 
	v 	• eve ou prece na p' 	'v 
cení určitého nepřítele církve 'ako 'v rvrum mIste k ozna- 
pro často opakovanou hrůzu J ,spIse, k, utvr~ení věřících nich odkazů kterynu' . t t k ~rko~asl~dovaru. HOjnost literár- 
	, 	a o rat a prace Bl h I 
dokazuje zároveň, že jeho zdrželi ' ,a os avova oplývá, 
smyslu Písem není zásteVro ~dost a st~ly poukaz k prostému 
	. 	u neve ornostI č' vd k' 
nostI, ale skutečným vnie v d. d v I ve ec e povrch- 
bohosloví. ' rne z uvo neným východiskem jeho 
V Ivančicích, kde tamní bratrsk ' d. 
krycím jménem ,in horto' [v zahrad V]y um ~la~osla~ označoval věl byla hned . v, e nebo,m msula [na ostroNo~y' senior VV po Jleho Phnch~du [1558] zřízena kněžská škola 
	enova mno o sll r t ' , , 	. 
	kněží. Vedle knížky O 	I' aB 1 v:ra;ru prace výchově budoucích 
	. 	' vyvo eru OZIm napsal pro ně Vkd 
	r. 1560 spIsek ,Anvolimator' [čili 	v v. • ne, y po 
	učedlníky a . 'h 	zpetne. Rota mIlovna] aby 
	Ja ny napomenul km' v· 	v 	' 
	pokušením těla' kd 	v 	ravru cIStote a varoval před 
	" 	e se zacnou zlatá pout 	I h d ' v 
	vůně hřI'chu· .'. 	a a a o na vezení tu 
	vuru smrtI ploď ti b d ' P 	, 
starším Spisem o zraku' v 1 v U e. odůbný cíl sledoval již 
děním, ~obě neboJ'iny'm' }kakd:l~ve~ vzrakem, to jest viděním a hle- 
. 	s o ItI muze' [1550] S' d' v v, 
Jak v bratrském h 	. . . am na pIS svedcl, 
nedů věra k tomu~~:~~sto~ t:;~la m:avní bdělost, ba i asketická vidle kněžského celibá~ ~ e~~c, z: Blaho~~av zůstal při prakázat. Zachoval se jen cl hV,oJlm .SpIsem uCII mladé kazatel disponovany' do čtyř d'l. TU Ykz ruch, ,Vady kazatelů', dobře 
	• •• 	1 u, ve terých vyty'k' 	d 	v 
v JejIch uspořádání vře v· 	k 	' . a va y ve vecech, 
	230 	' 	Cl a na onec radl, Jak těch všech nezpů- 
shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;6;(21479,0);(3410,0);(3410,12317);(0,12317);(0,21500);(21479,21500)posrelh0posrelv0pib
Kancionál I56I a I564 

,dlll utíkat. Úsměvná kritika se zde pojí s hojnými praktickými I IIl.lIni ve spis dodnes živě působivý. 
a práci předchozích Starších, hlavně na odkaz B. Lukáše, I' I lak často s úctou připomínal, navázal ivančický senior také l'I.lt f, kterou z pověření Bratří věnoval [od r. 1555] bratrské písni. 
II I vydání kancionálu Rohova [1541] přibylo mezi Bratry mnoho II IIi; i sám útisk těžkých časů je vzbudil jako nové projevy víry I't (It říbené zkouškami. Vedoucí Bratří neměli k nim zprvu mnoho 1,1\; 'TY, poznali však přece v nových písních nový dar Boží, , ('m s tím, že církev je povinna zkoušet je, než je připustí do IIllrového zpěvu. Blahoslavovi se rozumělo, že vedle kontroly 
dllgmatické musí být i forma protříbena; pověděli jsme již, že I li ové revise neušetřil ani písně Augustovy. Opravoval i výraz I.trŠích zpěvů bratrských. Také jejich autorství hleděl vyšetřit. " lIemalou bedlivostí tak připravil dvojí nové vydání bratrského 
I/lltionálu, jenž nadále nesl název ,Písně chval božských'. IobsaItIlVČ byl založen na kancionále Rohově. Převzal téměř všechny I' ho písně, k nimž však přistoupilo na 250 nových. K 735 písním I' I u přes 450 nápěvů. Z autorů jsou zastoupeni zejména B. Lukáš 117 písněmi, Augusta 140, Blahoslav 70, Adam Šturm 38, Martin ~Iichalec 32, Havel Dřevínek 18 atd. Bratrský původ zpěvníku I' označen podpisem Starších za předmluvou, důležitou zmín1,Iltů o starších bratrských kancionálech. Po prvé tiskl nový kant iOllál r. 1561 někdejší bratrský tiskař litomyšlský Alexander ()lIjezdecký v Šamotulech u Poznaně pod ochranou polského 
('lmože Lukáše z GÓrky. Po druhé vyšel r. 1564 již v tiskárně, I, ('rou Bratří z podnětu Blahoslavova zřídili v Ivančicích [1562]' '111 ".lý illegální podnik tu byl možný při dobré vůli majitele města t'(,t'lolda z Lipé, Bratřím přes občasné projevy panské povýše1I00ti nakloněného; jeho choť náležela mezi ony Sestry, které j Vl' smíšeném manželství stály věrně při Jednotě a prostředkovaly I' o hranu svých manželů. Blahoslav činil značné nároky na lllcrární a uměleckou výši textu i tisku, když byl přípravě nové 11Iihy zpěvů věnoval tolik let bedlivé práce. Jiní členové zpěvníI (lvé komise ani tiskař B. Václav SoHn, kněz, nesdíleli však v plné /lIÍI' jeho touhu po jazykové a hudební čistotě kancionálu kjeho 
231