shapeType75fBehindDocument1pWrapPolygonVertices8;6;(21500,0);(0,0);(0,1495);(10022,1495);(10022,21500);(21500,21500)posrelh0posrelv0pib
Poměr Bratří k luterství 

o :ou,časn~Fřítomn~sti t.ěla i božství Kristova mělo být podepřeno uce~: o p~lto~mOStl Knstova těla ve svátosti, kdežto Bratří stál<rozlisov~h.Knsto~ přítomn~st při večeři Páně odjeho přebýváni n~ p:a~cl ,otcove v.nebeslch. Blahoslavovi byl Melanchthon bhzky 1 svym humamsmem a pedagogickým zájmem. Cestou z Magdeburku se těšil j~ho někdejší žák z příležitostného setkánl s býval~m učit~lem, jemuž se nyní nedal poznat, protože cestoval na zaprenou, 1 s jeho zetěm a věrným stoupencem lékařem Kašparem Peucerem. S tím byl později v listovním ;tyku, jejž ?~dporovala okolnost, že Peucer byl lužický Srb, takže mohl číst 1 cesky. Blízkost pokrevní ovšem nerozhodovala o vnitřním souhlase;. Slov,a~ byl i Istrijec Flacius, jemuž Bratří po Blahoslavovi poslali vtake jednu ze svých knih v českém textu, s Bratry si však rozumet I1edovedl. 

Při vší blízkosti v učení nespatřoval však Blahoslav v církvi vedené vite~berskými přáteli vzor k následování, když i tu vid čl nedostatek rádu, zanedbávaného pro theologické hádky. Proto střehl. i vůči nim samostatnost Jednoty. Kdo mu ostatně mohl zar~č~t, že filipisté ovládnou pole a budou uznáni za pravé tlumocvmky Luth~rova odkazu? Nebylo jen vinou Bratří, že jejich pomer ~ lu~erstvz a k,Augsb~rské konfesi v praxi v různých chvílích ~ n~ ~~zn~ch stranach kohsal, a že touž rozmanitost lze pozorovat 1 v JejIch jednání vůči evangelickým podobojím doma. V Polsku bylav!ednotě. přikáz,án.a zdrželivost vůči Augustaně již samým nap:~m me::I tammml luterány a kalvinisty; mezi obojími měli Bra.~~1 prostredkovat. Uvidíme, jak si v tom počínali. V Čechách se jlZ .1': ,1562v mluvilo o tom, že po očekávaném nastoupení Maxrmhanove na trůn bude naděje na uspořádání církevních ~ěcí na zá~~~,dě k~nfese Augsburské; Bratří si předsevzali její tlm poZOrnejSl studIUm [D214J. Nové zpracování vlastní konfese B~ Č::venkou :. 1561, její nové vydání r. 1564 i její překlady do ne:n:~ny vprac~ B. Pe~:a Herberta [1564] a do polštiny [15631 svedcl ovsem, ze Bratn svou konfesi drželi a podržet mínili. Vůči Augus~aně viděli r. 1565 rozdíl při článcích o ospravedlnění a o, sva:ostech, kde evangelíci mluví příliš vysoce, kdežto o kázni neuplne; k tomu se směšují s mocí světa, takže jí dávají místo ve 
224 
Jednota a luterští na Moravě 

I" IVČ církve a kněžím dopouštějí majetnictví zboží proti třetímu 1"1.lIskému článku, jenž zakazoval kněžím světské panování. I nelllllou vyznání Augsburské tupit, přidrží se však svého [D 218]. 
I III méně byli nakloněni poslechnout dobře míněné rady spřátel. lI(ho pána podobojí Jindřicha Kurcpacha z Ronova, jenž je 101111 dobou vybídl, aby své kněze posílali k ordinaci do Vitemlit I I a, jak to hojně činili čeští novoutrakvisté. Budou prý mít 
III II (jší přístup k lidu a budou moci býti lépe opatřeni - patrně I II , že by jim některé vrchnosti svěřovaly správu farností pod,lllIjí. Bratří by viděli v upuštění od vlastního kněžství potupu . rh otců i ohrožení samostatnosti Jednoty [D 2 18]. 
. Blízkost k vitemberským bohoslovcům, jejichž opory Jed11111.\ potřebovala a ráda užívala, vedla oba moravské seniory llll'cr jen k ústupku vůči sjednocovacím snahám pánů a kněží " \1oravě, takže svolili, aby se bratrské sbory v Olešnici na Kun- 
1.llsku a v Letovicích začlenily do evangelické církve, zřízené II I panství luterských pánů z Hardeku r. 1565- 1566. Tito páni I 1l1Oravskotřebovský děkan Jan Satbauch, který s nimi spoluI 1,lroval, byli s Vitemberkem rovněž v živém styku. Vitemberští dll'o\ogové nechápali, proč by se BratříoOd moravských luteránů III, li dělit pro svou kázeň, jsou-li s nimi zajedno v učení. Ale i tu !,,,(ožili senioři podmínku, aby údové oněch dvou sborů mohli Ill'0zorňovat na případné nepořádky v církvi, a bratrští kazatelé 
Il'žc1.ěli do Kunštátu a do Letovic i nadále. 
Naproti tomu odmítli Bratří r. 1566 i 1568 spojovací snahy 

I d,'né za patronance vrchností, pana Albrechta Černohorského I\oskovic a Jetřicha z Kunovic v Uherském Brodě, ostrožským LII •••• 'Cm Benediktem a prostějovským rektorem, bakalářem PavIi 111 Vorličným [AkvilinemJ. Tu psal Blahoslav, nešetře ostrými lovy o těchto kněžích, obranu za obranou a vysvětloval dobré 
dll\ oely Bratří, proč se dělí od podobojích . 
.J cště v posledním roce života Blahoslavova [157 I] došlo 

I Ilovému, již velmi vážnému jednání o zřízení české církve podle Ilu;lIstany; bratrští páni se tu řadili k evangelickým. Císařův h I II r· Dr Crato [Johann Krafft], filipista Bratřím stejně přející II~o ' vitcmberský Dr Peucer, vybízel tehdy Bratry, aby se již 225