[ 
	
B. Červenka a podobojí na Moravě 
	zatčení, samým Bílkem o v, 	h 	' 
Bliv", h' P castec sepsane a r. 1579 dokonč é 
doš~~,c ne~r~ ~a~o~:una)ak~~ ~á~ladě k dohodě v Úzké r:~' 
svým úřadÓm' B'l k pr:pa. e yh Augusta i Bílek vráceni ke 
	, 1 e zemrel Jako kněz Jedno 	N 	. , 
	[158 I], Augusta působil v Bll' 	v 	ty v ~pa.Jedhch 
	'l . 	o es aVI, nacas v Brand ' 	O 
	po 1 eJe se s B Černy'm o 'v d d'h 	yse n. ., 
	. 	ura su 1 O. 
xv 
] 
Noví senioři a jejich práce 

[B. Matěj Červenka. B. Jan Čemj. B. Jan Blahoslav.) ZATíM CO BYL AUGUSTA v l'v 
rozvíjely se v ní nové snah ,.z~ arem Jednotě vzdálen, vůdců B M. t v· ň k Y a prace JejIch mladších duchovních 
	. . 	a eJ Lerven a vzdělan' 	V' 
ve službě Jednoty jako ' slanec I ve I~em~e~ku a osvědčený v letech kdy byl A VY, o VratIslavI 1 do Štrasburku 
	, 	ugustovym pomocníkem L' tVl' 
	po jeho uvěznění J'ak J'sme 'dvI' 	P ,v 1 omys 1, pracoval 
	. 	. 	' 	Vl e 1, v rusI ch s B M h 	. 
	Jeho smrtI db r. 1553 Jak b' k 	. 	ac em 1 po 
	v 	. 	o IS up spravoval pak' vv v b 
	v rerově a odtud v'd'l 	uspesne s or 
	n 1 moravskou větev Jednot 	d 
	za spolupráce B. Blahoslava jak' 	J', o r. 1557 
	S 1 h ' "li 	o semora v I vanclcICh 
po u aJI samostatnost bratrských sborů v so t v v· . h . 
ánů a knevzvI' podob ., v· 1 	u eZI se sna amI 

OJI Cl uterských kt v, . k 
uslyšíme v různy'ch obmv 'h '1' .en, Ja o tom hned blíže 
	o' 	enac USl ovali o sled 	' 	, 
ruzných směrů i BraC' . d :J nocem evangehků 
oblastech. Vliv luters:~;~: ~tnouv evangelickou církev ve svých k závislosti na pražské kon . t o:~ve dstobupal, nesl s sebou nechuť utrakvismus a po b sll s on po o ojí, jež udržovala staro- 
	, 	vz uzova pány b 
stavů ujímali reformace 'k ' ,a y se P? vzoru říšských 
ústřední moc v zemi ktCelr, vbe na ~bvy:h panstvlch, když chyběla 
	, 	ra y na ozenské po v 	v , 
ve smyslu reformace Byl t 	mery usporadala 
		. 	o proces za daných okolností správny' 
	2N 		, 
Vojtěch Z Pernštejna a Bratří 

1,1 k po několika desítiletích ověří výsledek, i když se tu ujímali lova také lidé, kteří šli za svými osobními cíli. Bratří byli nej'raznější jednotou, která stála v cestě tomuto postupnému 
IIromáždění v jedno církevní společenštví. Moravští senioři loto jmé~o je nyní vlivem humanistického vzdělání častou náhradou za dřívější ,Starší' či ,biskup' - trvali při vlastním rázu I" !noty, jako ostatně již dříve B. Černý vůči Václavu MitmánI (lvi v Čechách. Příčilo se jim, že se v církvi podobojí vkládají do církevních věcí světské vrchnosti; bylo to v příkrém rozporu 
I' stanoviskem Bratří. Kněží moravští nebyli podle jejich soudu ,daleka na takové úrovni, aby se mohli moravským oblastním rkvím postavit v čelo jako její duchovní vůdcové. Oč výše I ála v očích seniorů jejich vlastní Jednota, učením a řády i osvědI mím v nedávném protivenství nesrovnale vyspělejší, se sbory 
ysoko vynikajícími nad neukázněné a duchovně zanedbané tik lí! I zprávy z pramenů nebratrských potvrzují tento stav věcí. '" tomu trvala na "Moravě veliká míra svobody vyznání a zevní lI;hlak se strany katolické nehrozil. Moravští Bratří nepociťovali lIutnost opřít se o větší církev v obraně proti katolickému náporu; nebezpečný tlak pociťovali právě se strany podobojí. 
Jednotnou církevní organisaci chtěl založit Vojtěch Z Perntt'jna na svém panství v Prostějově. Vedle podobojích v ní chtěl ollstředit zbylé habrovanské a Bratry, k nimž náležela i jeho I hoť, rozená Kostková. Bratří odpověděli - perem patrně (\'rvenkovým - na jeho plány ve ,Psání učiněném od Bratří, 
nčmžto oznamují se příčiny, proč to býti nemůže, aby od náhoženství svého, kteréž obzvláštně drží, pustili a k kněžím buď podjednou, buď podobojí přistoupili měli.' Vyšlo tiskem r. 1554. () lmítají přístup k jiné církvi ze šesti důvodů. Mají v Jednotě I I'! ou víru Písem svatých, čehož nikde jinde nevidí; Bůh je povolal ku pokání a ke spasení, čehož si musí vážit a té cesty neoj> uštět, kdežto jinde bázně Boží nevidí; mají čistou a pravou 
lužbu Boží i svátosti, kdežto jinde vidí při svátostech neřády ,I bludy; nevědí ostatně vůbec, od čeho zlého by měli opuštěním vl'- .Jednoty odstoupit a k čemu lepšímu přistoupit; mezi sebou lIwjí zřízenu péči jedněch o druhé i službu potřebným, až i ve 
215 
d
P
P