Noví biskupové 

byla přerušena! Ale Bratřím nevadilo, že zvolené nezřídil biskup. Byly-li kdy o té věci mezi Bratřími pochybnosti, byly příkladem reformačních církví odstraněny. Augusta nebyl po propuštění z včzení žádán, aby biskupy zatím zvolené dodatečně ordinoval. Ostatně nebyl v očích Bratří biskupský úřad v podstatě rozdílný od kněžského; ordinátoři B. Černého a B. Červenky kněžími byli. 

B. Černý byl pak zvolen za sudího a staral se především o české sbory, mladší Červenka, jenž se nyní vrátil z Prus a sídlil v Přerově, měl vedle správy moravských sborů konat úřad písaře, v Jednotě nově zavedený. Byl pověřen literární činností ve službě církvi. Oba společně měli zvláště pečovat o duchovenský dorost, k jehož vzdělání nyní náležela větší znalost latiny a němčiny, když šlo o službu nejen doma, ale i v Prusích a v Polsku [D r79 n.]. 

Zdá se, že ani starší z obou nových biskupů, B. Černý, neměl ještě tolik autority, aby dosli nahradil muže tak vlivné jako ~yli B. Roh, Michalec, Mach či dokonce Augusta. Usnesení Uzké rady z následujících let projevují ostatně - to je příznivá stránka situace, nepřítomností Augustovou změněné _ živé uvědomění toho, co znamená kolegiální systém vedení Jednoty. Není tu jediný vůdce; celý sbor Starších vede Jednotu. Odtud důraz na jednomyslnost a na úplnou vzájemnou důvěru mezi Staršími, jak se jeví ještě v ,Řádu církevním' z r. r6r6, i vzájemné napomenutí, aby si žádný ze Starších nechtěl svévolně osobovat přednostní postavení [D r86]. Těmito poznámkami byl o~šem, jak uvidíme, stoupající měrou míněn sám Augusta. Ale Uzká rada se musí zabývat také projevy nevážnosti, pomluvami a reptáním se strany kněží a jáhnů. Hledá odpomoc v trpělivém přehlížení řečí méně škodných a v odkazování příliš nepokojných k soudu celého synodu [D I 79J. 
Augusta o těchto událostech nezvěděl. Po přestálé nemoci 
se jeho postavení opět zlepšilo. Nebyljiž tak přísně hlídán a r. 1555 mohl opět navázat, byť tajně, občasný písemný styk s Bratřími. Zatím se již pokoušel pracovat ve vězení literárně. Práce se dařila 
a Bílek přepisoval jeho koncepty na čisto. Knězi, jenž mu na čas sloužil ve styku s Jednotou, napsal pozoruhodný spis ,Umění 
208 
	
Augustova literární práce 

I,dee díla Páně služebného', datovaný rokem r 550 [v pozdější (Ipravě 1558]. Je anonymní, s velikou pravděpodobností lze jej .I k přičíst křivoklátskému vězni. Jde o příručku praktické f111'ologie, zejména pastýřské péče, k níž dává zevrubný, s osobní 
I (" stí psaný návod. Rozlišuje způsob péče o údy sboru podle I' lich vyspělosti, pamatuje i na padlé, i na misijní práci mezi t, mi, kdo kolem .Jednoty hledají pravdu, i na chudé. Kratší "tllhý díl jedná o slově Božím a o službě Slovem, o modlitbách, " ,'oudu Kristově [moci klíčů], o šafářství milosti skrze svátosti. 1.1 lišenost staršího kněze proniká se stránek této knihy neméně lil'!. opravdová pokora toho, jež ví, že je při díle v církvi právě I' tl služebníkem Kristovým. Kristus sám slouží skrze své sluhy II/kvi a jejím údům; služebník Slova mu svou prací přináší jen 'Ilalou pomoc. Po Lukášových obsáhlých, místy těžkopádných ,I.právách kněžských' je ,Umění' pohotovou příručkou, která fllj 'uže má významné místo v dějinách praktické theologie refllrmačních církví vůbec, ale působí svým východiskem i svým II obním tónem dodnes s celou životností. 

Vedle toho složil Augusta ve vězení mnoho písní a sestavil I(·jich rejstřík jako rozvrh na příslušné neděle a svátky. Rozsáhlou pl'{lci podnikl ve směru předchozích porad Bratří, které se týkaly Iltzvrhu nedělních a svátečních perikop [čtení z Písma a textů I .ízání]. Zprvu nebyly v Jednotě oddíly ke kázání pevně určeny f kazatel si mohl text vybrat; mohl kázat i na slova duchovní písně. Brzy však byly znovu zavedeny starocírkevní perikopy, I II husitů obvyklé a v lidu dobře známé, na něž bylo v Čechách (psáno tolik vynikajících postil. Pro perikopy byl i B. Lukáš, 

I tl yž jiní doporučovali jiný řád. I písně byly skládány podle nich I bohoslužbám té které neděle. R. 1545 se však usnesl synod li z podnětu Augustova - zavést na zkoušku jinou řadu textů, p.llrně podle Apostolika. On sám měl ji spolu s B. Machem .\ s ll. Martinem Michalcem sestavit a dát nový pořad vyzkoušet l1('kolika kněžím. Ale návrh se pronesl a chopili se ho jáhnové I učedníci, kdežto starším kazatelům i údům zůstal milejší vžitý pol'ádek. I usneseno r. r548, že kazatelé nemají být v textech "'lzáni; ať slouží lidu k spasení způsobem, jaký mají za nej- 
209