Augusta na Křivoklátě 
vzpomín~k o nejstarších časech Jednoty a o JeJIm původu; a B~.D~mel, ,na němž té starožitné prostosti šlépěje bylo viděti', pro Zl}, I multanské vyhna~ství ~ratří r. 1480, ,mezi nimiž nebyl z~dm. O~a p~~, z~sedah v Uzké radě od r. 1516; byli tedy ~elkou sluzby JeJIIll1 daleko nejstaršími členy. Pověření, které JIm. B. Mach rukoudáním udělil, Bratřím zřejmě stačilo aby 
	ordmace příštího biskupa byla pravoplatná. 	' 
•• Ji.ní .dv~ ~t~rší, B. Matouš Strejc aB. Černý, byli'zároveň poverem JunsdIkcm mocí biskupskou [svoláváním a řízením 'sněmů visitacem.i, a dozor~m nad kněžími a jáhny]. Současně byl poče: spolustarsIch rozhojněn na třináct; jejich jména a zároveň i novoroční da:u~ tohot.o .~hro~áždění lze zjistit z pozdějších pozná~ek :. zapIse~h o.JeJIch umrtí v bratrském nekrologiu, z něhož Jsm~ JIZ podali tolik charakteristik. Touto cestou se dovídáme že 
	meZI ně náležel i B. Jiří Izrael a B. Červenka. 	' 
Potom se již B. Mach vrátil do Prus nadobro a vícekrát se sch~ze Starších nezúčastnil. Po jeho smrti [1551], jíž se ani on am Bratří nenadáli, zbýval z bratrských biskupů již jen B. Augusta. Spolu s B. Bílkem trpěl na Křivoklátě v těžkém temném žaláři a r. 1549 prodělal nový výslech na muČidlech~ Oba trá~li další měsíce v úplné samotě bez nejmenšího styku ~eZl ~ebou, natož pak s ostatním světem a beze zpráv, co se z~:Im d.alo v Jednotě. Ještě kolem Nového roku 1550 byli ~ratn bez Ja~~h~koli spoj:ní s nimi. Brzy potom jim však počal ~eden :: ~trazny~h p:.ostredkovat písemné spojení navzájem 1 s ~:atnmI a dodaval JIm od nich zejména knihy, psací potřeby a s;'Icky. B. Augusta teprve nyní zvědělo exilu do Prus a o jiných ~dalostech z persekuce Jednoty. Tu již mohl napsat pastýřský hst, zvoucí k? pokání v žalu nad rozptýlením litomyšlského sboru. Jeho ~tyk s Uzkou radou byl ovšem velmi omezený a nebezpečný a .potr:ba nových biskupů zejména po smrti Machově zřejmá. ~ISty Uzké rady kněžím z léta 1551 dýší steskem a bezradností hdí bu~ příliš z:stárlýc?, buď ještě příliš mladých a nezkušených, zbavenych nym vedem a rady těch, na jejichž slovo byli zvyklí očekávat. I žádal~ B. Augustu o souhlas k volbě nových seniorů. Augusta však neodpovídal, a když r. 1552 v létě čekala Úzká 
206 

Volba nových biskupů I553 
1,lda v Boleslavi shromážděná po celé týdny na jeho list, odpověděl již po jejím rozchodu rozhodným nikoli, dokud on t- nevrátí. Bratří uposlechli, ač s těžkostí tím pochopitelnější, I' zklamala jakási naděje na Augustovo propuštění, kterou bylo Il.c čerpat z žádosti zemského sněmu, podané počátkem roku 
I t králi o propuštění těch, kdo pykali za odboj. Augustovo a Bílkovo jméno nebylo ostatně v přímluvě králi vyslovené ani uveI kno, celá žádost pak vyzněla nadarmo. 
Příznivějších okolností, zjednaných pomocí onoho strážu(-ho, užíval Augusta v žaláři po tři léta. V únoru 1553 byl neopatrností tohoto muže styk se světem prozrazen. Výslech, k ně11IUŽ byli oba vězni spolu vezeni do Prahy, dal jim po pěti letech první příležitost k setkání; když však o rok později Augusta Idce stonal, nesměl ho jeho druh ošetřovat. Za prozrazené dopisování se jim nestalo nic, roznesla se však pověst, že byli tllla popraveni. 
Zatím zemI'eli oba kmetové, Vroutecký a Hranický, určení ll. Machem k ordinaci příštího biskupa, dříve ~ež k jeho volbě došlo. Zbylí Starší nejistí, zda B. Augusta vůbec žije, rozhodli se lil. neodkládat a vykonat volbu biskupů i dalších spolustarších, aby fl'dnota netrpěla nedostatkem náležitého vedení. Řádně [náIt žitou volbou] zřízení Starší znamenali pro Jednotu duchovní d.lr Boží. Úzká rada nepokládala za správné, aby rozhodování ll'lstalo v rukou zbývajících již jen osmi Starších. [I spolustarší byli někdy zváni Staršími stejně jako biskupové.] Usuzovala, It' je mezi kněžími dosti osob k tomu úřadu schopných. Bylo l.lké třeba ordinovat řadu osvědčených jáhnů na kněze. A události v říši posilovaly Bratry k odhodlanějším krokům, třeba ne licí': žádoucí opatrnosti navenek. Vypsali modlitby s postem ol svolali v tichosti synod kněží a přednějších jáhnů ze všech tří 
l·tví Jednoty do Přerova na červen 1553. Tu byli za seniory Ivoleni B. Černý a B. Červenka. Ordinovali je dva nejstarší členové lJzké rady, Matouš Strejc a Pavel Paulin, pověření k tomu uodem; vzkládání rukou se účastnili i ostatní spolustarší, jichž počct byl současnou volbou rovněž rozhojněn. Přímá, s osoby 11,1 osobu přenášená posloupnost biskupů započatá B. Matějem 
207